СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року                                     м. Харків                        Справа № 905/997/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А. , суддя  Радіонова О.О.
за участю секретаря судового засідання Гаркуши О.Л.,
представників:
від ТОВ «ГК «Нафтогаз України» - Пясецький Д.В. (у режимі відеоконференції);
від ПАТ «Донбасенерго» - Житченко О.В. (у режимі відеоконференції); 
від ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” - Горбач А.М. (у режимі відеоконференції);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.760Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 21.02.2024 (суддя Хабарова М.В., повний текст складено 07.03.2024) у справі №905/997/23 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»
до  Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго»
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:                                     
1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»;
2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»;
про  стягнення 361 385 532,64 грн.

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі – ТОВ «ГК «Нафтогаз України») звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (далі – ПАТ «Донбасенерго») про стягнення основного боргу у розмірі 350  969  872,13 грн., 3% річних у розмірі 2 653 909,14 грн. та інфляційних у розмірі 7  761  751,37 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про неналежне виконання відповідачем умов типового договору постачання природного газу постачальником “останньої надії” у частині оплати спожитого за період з 02.01.2023 по 05.01.2023 газу.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 21.02.2024 у справі №905/997/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із рішенням, ТОВ «ГК «Нафтогаз України» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить рішення Господарського суду Донецької області від 21.02.2024 у справі №905/997/23 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зауважує на наступному.
Постачання природного газу здійснюється виключно на підставі договору. При цьому постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, який затверджений Регулятором. При споживанні природного газу за відсутності відповідного договору матиме місце несанкціонований відбір, що прямо заборонено Законом. 
Відповідач здійснює діяльність з виробництва теплової енергії, а за умови відсутності відключення його від газопостачання, через факт споживання природного газу, відповідача було автоматично включено до реєстру споживачів позивача – постачальника «останньої надії». У спірний період відповідач перебував у реєстрі позивача саме як постачальника «останньої надії», що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, наданою Акціонерним товариством «Донецькоблгаз» (оператор газорозподільної системи в Донецькій області) Формою №10, а також даними Інформаційної платформи (лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі – ТОВ «Оператор ГТС України») №ТОВВИХ-23-5558 від 01.05.2023). Постачання природного газу відповідачу у спірний період позивачем, як постачальником «останньої надії», здійснювалось на загальних підставах, відповідно до розділу VI Правил постачання природного газу, а не в рамках виконання Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі – Положення ПСО).  
Постачання природного газу можливе виключно після укладення відповідного договору та реєстрації споживача на Інформаційній платформі в реєстрі споживачів відповідного постачальника. Згідно з поясненнями третьої особи, 06.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі – ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг») подало запити на Інформаційній платформі Оператора ГТС щодо зміни постачальника. Ці запити було підтверджено 06.01.2023 та зареєстровано споживача в реєстрі споживачів постачальника з датою початку постачання з 06.01.2023.
Керуючись положеннями постанови Кабінету Міністрів України №395 від 28.04.2023, додатковою угодою №6 від 17.05.2023 сторони внесли зміни до пункту 8.1 договору та визначили, що цей договір укладений сторонами з відкладальною умовою відповідно до ч.1 ст.212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), та набуває чинності з дати укладення споживачем, відповідно до п.3.4.10 та 3.4.11 даного Договору, договору про договірне списання з поточних рахунків споживача (зокрема з поточних рахунків із спеціальним режимом використання), призначених для зарахування всіх коштів від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», і діє в частині поставки газу до 31 травня 2023 року (включно), а в частині розрахунків за газ – до повного їх виконання. Відповідно до ст.631 ЦК України, умови цього договору поширюють свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами до його укладення, а саме з 01 січня 2023 року. Однак, матеріали справи не містять договору про договірне списання, укладеного між відповідачем та банком, отже місцевий господарський суд не міг встановити дату його укладення для належного дослідження дотримання сторонами пункту 8-2 Положення ПСО та пункту 8.1 договору №1/20232-ТЕС-ДЕ від 06.01.2023.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2024 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя Радіонова О.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Донецької області від 21.02.2024 у справі №905/997/23 та призначено розгляд означеної апеляційної скарги на 08.05.2024 о 12:30год.

Через підсистему «Електронний суд» 11.04.2024 від ПАТ «Донбасенерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу (у межах визначеного судом строку), за змістом якого відповідач просить апеляційну скаргу ТОВ «ГК «Нафтогаз України» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Донецької області від 21.02.2024 у справі №905/997/23 - залишити без змін. 
На переконання відповідача, рішення суду першої інстанції прийняте при повному з`ясуванні та дослідженні усіх обставин, що мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права. При цьому за коротким змістом відзиву відповідач зауважує наступне:
- спеціальним законодавством, яким регулюються відносини на ринку природного газу, унормовано, що: з метою забезпечення загальносуспільних інтересів, у тому числі в інтересах національної безпеки, Уряд має право покласти на суб`єктів ринку природного газу спеціальні обов`язки; будь-які інші рішення Уряду або інших органів виконавчої влади (у тому числі і Правила постачання природного газу, що затверджені постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015), застосовуються в частині, яка не суперечить рішенню Кабінету Міністрів України про покладання спеціальних обов`язків. Уряд України в грудні 2022 року поклав спеціальний обов`язок на ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг“ постачати природний газ для теплових електростанцій та теплоелектроцентралей з січня 2023 року по квітень 2023 року (включно) за визначеною Урядом України ціною. І саме на виконання вимог рішення Уряду, між ПАТ «Донбасенерго» та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» було укладено договір №1/2023-ТЕС-ДЕ постачання природного газу від 06.01.2023, дія якого (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №6 до договору постачання природного газу №1/2023-ТЕС-ДЕ від 17.05.2023) поширена на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2023. Таким чином, у період з 02.01.2023 по 05.01.2023, на виконання рішення Кабінету Міністрів України, постачання природного газу для ПАТ «Донбасенерго» здійснював не «постачальник останньої надії», а визначений Кабінетом Міністрів України на підставі ст.11 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник - ТОВ “Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»;
-  довод апелянта про включення ПАТ «Донбасенерго» до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі, як на підставу оскарження рішення суду першої інстанції, є безпідставним, оскільки інформаційна платформа це виключно програмний продукт, який адмініструється ТОВ «Оператор ГТС України». ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» тричі зверталось до ТОВ «Оператор ГТС України» щодо приведення реєстру споживачів у відповідність до постанови Кабінету Міністрів України №222 та умов укладеного договору та включення відповідача в реєстр своїх споживачів з 01.01.2023, що підтверджується листом №125/6/2-9122 від 31.10.2023. ПАТ «Донбасенерго» також неодноразово зверталось до ТОВ «Оператор ГТС України» щодо включення відповідача до реєстру споживачів ТОВ “Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» з 01.01.2023, проте ТОВ «Оператор ГТС України» у порушення ст.11 Закону України «Про ринок природного газу», не вніс відповідні корегування до реєстру споживачів ТОВ “Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у січні 2023 року;
- не може бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення твердження апелянта про те, що матеріали справи не містять договору про договірне списання, укладеного між відповідачем та банком, а тому місцевий господарський суд не міг встановити дату його укладення для належного дослідження дотримання сторонами пункту 82 Положення ПСО та пункту 8.1 договору №1/20232-ТЕС-ДЕ від 06.01.2023, оскільки матеріали справи містять інші докази, які підтверджують, що дія договору, який був укладений між ПАТ «Донбасенерго» та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01.01.2023, і ця обставинам визнається як ПАТ «Донбасенерго», так і ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг». 

Треті особи правом, наданим ст.263 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), не скористалися, відзиву на апеляційну скаргу не надали. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст.263 ГПК України).
 
У судовому засіданні 08.05.2024 представник ТОВ «ГК «Нафтогаз України» підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник ПАТ «Донбасенерго» проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін. Представник ТОВ «Оператор ГТС України» просив врахувати письмові пояснення, надані в суді першої інстанції, та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.  
ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» явку повноважного представника в судове засідання не забезпечило, про наявність поважних причин неявки суд завчасно не повідомило. Про дату, час та місце судового засідання було повідомлене належним чином шляхом направлення ухвали від 25.03.2024 до електронного кабінету в електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. Довідка про доставку електронного листа третій особі-1 наявна в матеріалах справи.
Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав, з огляду на необхідність дотримання розумного строку судового провадження, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне. 
За змістом ст.ст.4, 5 ГПК України, ст.ст.15, 16 ЦК України та ст.20 Господарського кодексу України (далі – ГК України) можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для позивача, унеможливлює задоволення позову.
У контексті приписів ч.ч.1 - 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Частиною 1 ст.712 ЦК України унормовано, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно з ч.1 ст.193 ГК України та ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст.530 ЦК України унормовано, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
При цьому приписи ч.7 ст.193 ГК України та ст.525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Відповідно до положень ст.202 ГК України та ст.598 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

ТОВ “ГК “Нафтогаз України” згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №880 від 04.07.2017 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №917-р від 22.07.2020 ТОВ “ГК “Нафтогаз України” визначено постачальником “останньої надії” на ринку природного газу.
Позивач на полягає на  тому, що між ТОВ “ГК “Нафтогаз України” (як постачальником) та ПАТ «Донбасенерго» (як споживачем) було укладено типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" з дня, визначеного на Інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" (02.01.2023). Позивач наголошує на неналежному виконанні відповідачем умов типового договору постачання природного газу постачальником “останньої надії” у частині оплати спожитого за період з 02.01.2023 по 05.01.2023 природного газу. 
За твердженнями позивача, у період з 02.01.2023 по 05.01.2023 на користь відповідача здійснена поставка природного газу в обсязі 7944,98068 тис.м.куб. на загальну суму 350  969  872,13 грн. з ПДВ. Позивачем додано до матеріалів справи акт приймання-передачі природного газу №1777 від 31.01.2023 по договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» у січні 2023 року на загальну суму 350  969  872,12 грн. (який підписаний та скріплений печаткою лише з боку позивача) та рахунок на оплату №5062 від 10.02.2023 (із доказами направлення на адресу відповідача). 
На підтвердження факту включення відповідача у період з 02.01.2023 по 05.01.2023 до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення спожитого відповідачем газу до портфеля постачальника “останньої надії” позивач надав до матеріалів справи лист ТОВ “Оператор ГТС України” №ТОВВИХ-23-5558 від 01.05.2023, до якого додано скріншоти з інформаційної платформи щодо закріплення споживача з EIC-кодом 56XO0000N9JG600Y в Реєстрі споживачів постачальника “останньої надії” ТОВ ГК «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56Х930000008780В) та інформації щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XO0000N9JG600Y за період, зокрема, з 02.01.2023 по 05.01.2023.
ТОВ “ГК “Нафтогаз України” також надана копія Форми №10 згідно з п.2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС - інформація щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», серед яких зазначено ПАТ «Донбасенерго», ЕІС-код 56XO0000N9JG600Y.

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України “Про ринок природного газу” права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і       Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
У контексті приписів п.26 ст.1 означеного Закону постачальник “останньої надії” – визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України “Про ринок природного газу” (тут і далі у редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин - 02.01.2023) постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. 
Постачання природного газу постачальником “останньої надії” здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником “останньої надії” може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником “останньої надії” є публічним.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №2501 від 30.09.2015 затверджено типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (далі - типовий договір). 
Означений договір долучений ТОВ “ГК “Нафтогаз України” до позовної заяви та саме на підставі цього договору були заявлені позовні вимоги.   
Відповідно до пункту 1.1 типовий договір є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу постачальником "останньої надії".
Згідно з п.1.3 типового договору останній є договором приєднання та вважається укладеним зі споживачем з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.
Відповідно до п.2.1 типового договору за цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.
Пунктом 3.1 типового договору передбачено, що постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.
Згідно з п.4.1 типового договору  постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті
Відповідно до пункту 4.2 типового договору об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ/оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.
За умовами п.11.1 типового договору цей договір набуває чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором. 

Частиною 1 ст.15 Закону України “Про ринок природного газу” врегульовано, що у разі якщо постачальника ліквідовано, визнано банкрутом, його ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу анульовано або її дію зупинено, а також в інших випадках, передбачених правилами для постачальника “останньої надії”, постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника “останньої надії”, та на умовах типового договору постачання постачальником “останньої надії”, що затверджується Регулятором. 
Ціна природного газу, що постачається постачальником "останньої надії", не повинна обмежувати конкуренцію на ринку природного газу і встановлюється на підставі правил для визначення ціни природного газу, що постачається постачальником "останньої надії", що затверджуються Регулятором (ч.4 ст.15 Закону України “Про ринок природного газу”).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №2496 від 30.09.2015 затверджено Правила постачання природного газу (тут і далі у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Розділом VI означених Правил визначено правила для постачальника «останньої надії». 
Так, відповідно до п.1 розділу VІ Правил постачальник “останньої надії” здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником “останньої надії”, затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів. 
Договір постачання природного газу постачальником “останньої надії” укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом публічної оферти постачальника “останньої надії” та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. 
Договір постачання природного газу постачальником “останньої надії” не потребує двостороннього підписання. 
Договір постачання між постачальником “останньої надії” і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника “останньої надії” відповідно до Кодексу газотранспортної системи.
Згідно з п.3 розділу VІ Правил постачальник “останньої надії” здійснює постачання природного газу споживачу (за умови відсутності відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта) та оператору газорозподільної системи (за умови відсутності заборгованості перед постачальником “останньої надії”) в таких випадках: 
банкрутство, ліквідація попереднього постачальника природного газу; 
зупинення або анулювання ліцензії на постачання природного газу попереднього постачальника; 
відсутність підтвердженої номінації та реномінації постачальника споживача, постачальника, який здійснює постачання газу оператору газорозподільної системи для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі, або оператора газорозподільної системи, який здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору (договорів) купівлі-продажу природного газу в оптового продавця, для газової доби D до 02:00 UTC (04:00 за київським часом) години для зимового періоду в газову добу (D-1) та 01:00 UTC (04:00 за київським часом) години для літнього періоду в газову добу (D-1) на точку виходу до газорозподільної системи, крім випадків ініціювання постачальником “останньої надії” відключення по об`єкту такого споживача (положення цього абзацу застосовується при постачанні природного газу побутовому споживачу, споживачу, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператору газорозподільної системи); 
відсутність побутового споживача або споживача, що здійснює виробництво теплової енергії (точки комерційного обліку споживача) в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС (положення цього абзацу застосовується при постачанні природного газу побутовому споживачу та споживачу, що здійснює виробництво теплової енергії).

Пунктом 2 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи унормовано, що реєстрація споживача, що не є побутовим (крім споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператора газорозподільної системи), здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника “останньої надії” на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта у випадку, якщо діючому постачальнику було зупинено дію чи анульовано ліцензію на постачання природного газу.

З аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що постачання природного газу постачальником “останньої надії” є можливим у разі настання певного переліку підстав. Водночас, як правильно зазначено місцевим господарським судом, ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не обґрунтовано та не долучено до матеріалів справи належних та допустимих, у відповідності до норм ГПК України, доказів на підтвердження існування у ПАТ «Донбасенерго» (споживача) визначених ч.1 ст.15 Закону України «Про ринок природного газу» та п.3 розділу VІ Правил постачання природного газу підстав для укладення договору постачання природного газу постачальником “останньої надії”, таких як: банкрутство, ліквідація попереднього постачальника природного газу; зупинення або анулювання ліцензії на постачання природного газу попереднього постачальника; відсутність підтвердженої номінації та реномінації постачальника споживача, постачальника, який здійснює постачання газу оператору газорозподільної системи для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі, або оператора газорозподільної системи, який здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору (договорів) купівлі-продажу природного газу в оптового продавця.
За змістом апеляційної скарги ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про наявність таких підстав для укладення з ПАТ «Донбасенерго» договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» не зазначає. 
У спірних відносинах відповідач не є таким, якому попередній постачальник неспроможний постачати природний газ. ПАТ «Донбасенерго» не мало попереднього постачальника природного газу (протилежного позивачем не доведено) та, відповідно, станом на 02.01.2023 були відсутні обставини, пов`язані із забезпеченням відповідача безперебійним постачанням газу та необхідністю укладання договору постачання природного газу постачальником “останньої надії”.
Обґрунтування позивача щодо підстав для здійснення постачання природного газу відповідачу саме на підставі типового договору постачання природного газу постачальником “останньої надії” зводяться до того, що ПАТ «Донбасенерго» було зареєстроване на інформаційній платформі у переліку споживачів постачальника “останньої надії”. Означеним твердженням буде надана оцінка нижче за текстом постанови.

Не погоджуючись з твердженнями позивача про поставку відповідачу природного газу у спірний період ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як постачальником останньої надії, відповідач наголошує на тому, що, враховуючи положення постанови Кабінету Міністрів України №222 від 06.03.2022, постачальником природного газу для відповідача у спірний період було ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг”. Між ПАТ «Донбасенерго» та ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” укладено договір постачання природного газу №1/2023-ТЕС-ДЕ від 06.01.2023, умови якого поширюють свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами до його укладення, а саме з 01.01.2023. 
Надаючи оцінку означеним твердженням сторін судова колегія враховує наступне. 
Відповідно до положень ст.11 Закону України “Про ринок природного газу” (Спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу) з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства. 
Такі обов`язки мають бути чітко визначеними, прозорими, недискримінаційними та заздалегідь не передбачати неможливість їх виконання. 
Такі обов`язки не можуть покладатися на споживачів (ч.1). 
Обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу, мають бути необхідними та пропорційними меті задоволення правомірного загальносуспільного інтересу та такими, що створюють найменші перешкоди для розвитку ринку природного газу (ч.2).
До загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу належать: 1) національна безпека, а також безпека постачання природного газу; 2) стабільність, належна якість та доступність енергоресурсів; 3) захист навколишнього природного середовища, у тому числі енергоефективність, збільшення частки енергії з альтернативних джерел та зменшення викидів парникових газів; 4) захист здоров`я, життя та власності населення (ч.3).
Рішення Кабінету Міністрів України про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу має визначати: 1) загальносуспільний інтерес у процесі функціонування ринку природного газу, для забезпечення якого покладаються спеціальні обов`язки на суб`єктів ринку природного газу; 2) обсяг спеціальних обов`язків; 3) коло суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки; 4) обсяг прав суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, необхідних для виконання таких обов`язків; 5) категорії споживачів, яких стосуються спеціальні обов`язки; 6) територію та строк виконання спеціальних обов`язків; 7) джерела фінансування та порядок визначення компенсації, що надається суб`єктам ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, з урахуванням положення частини сьомої цієї статті (ч.4).
Вибір суб`єкта або суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки відповідно до частини першої цієї статті, здійснюється у прозорий і недискримінаційний спосіб на підставі критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України, та не має створювати перешкод для реалізації прав споживачів на вільний вибір постачальника (ч.5).
Рішення Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади застосовуються в частині, що не суперечить рішенню Кабінету Міністрів України про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу (ч.6).
Суб`єкт ринку природного газу, на якого покладаються спеціальні обов`язки відповідно до частини першої цієї статті, має право на отримання компенсації економічно обґрунтованих витрат, здійснених таким суб`єктом, зменшених на доходи, отримані у процесі виконання покладених на нього спеціальних обов`язків, та з урахуванням допустимого рівня прибутку відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України (ч.7).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який був неодноразово продовжений та діє станом на сьогодні.
Постановою №222 від 06.03.2022, відповідно до ст.11 Закону України “Про ринок природного газу”, Указу Президента України від 24.02.2022 №64 “Про введення воєнного стану в Україні” Кабінет Міністрів України затвердив Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу  (далі – Положення ПСО; тут і далі в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1 зазначеного Положення передбачено, що воно визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - спеціальні обов`язки), зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації.
Відповідно до п.4 це Положення покладає такі спеціальні обов`язки, зокрема:
3) на суб`єкта господарювання, що здійснює функції постачальника «останньої надії» - щодо забезпечення постачання природного газу окремим споживачам на умовах, передбачених пунктом 7 цього Положення;
6) на ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” - щодо постачання природного газу тепловим електростанціям та теплоелектроцентралям на умовах, передбачених пунктами 8-1 і 8-2 цього Положення.
Відповідно до п.7 Положення до 30 квітня 2023 року (включно) постачальник «останньої надії» зобов`язаний постачати природний газ споживачам, які не належать до категорії побутових споживачів і виконують життєво важливі функції для забезпечення обороноздатності держави, згідно з переліком, який затверджується центральними органами виконавчої влади відповідно до їх повноважень (далі - перелік споживачів).
Постачання природного газу постачальником «останньої надії» споживачам згідно з переліком споживачів здійснюється за ціною 32 000 гривень з урахуванням податку на додану вартість за 1000 куб. метрів газу.

За умовами п.8-1 Положення ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” укладає договори постачання природного газу з тепловими електростанціями та теплоелектроцентралями і постачає їм природний газ з дати укладення таких договорів до 30 квітня 2023 року (включно) на умовах, передбачених у пункті 8-2 цього Положення, за такими цінами:
для теплоелектроцентралей, які виробляють електричну енергію в теплофікаційному циклі, - 16 500 гривень (з урахуванням податку на додану вартість) за 1000 куб. метрів газу;
для теплових електростанцій та теплоелектроцентралей, які виробляють електричну енергію в конденсаційному циклі, - 10 950 гривень (з урахуванням податку на додану вартість) за 1000 куб. метрів газу.
Міненерго за поданням НЕК “Укренерго” із визначенням для кожної теплової електростанції/теплоелектроцентралі обсягів, строків, ціни постачання природного газу та поточних рахунків, виключно на які НЕК “Укренерго” повинна зараховувати кошти для здійснення розрахунків з тепловими електростанціями/теплоелектроцентралями, затверджує перелік зазначених теплових електростанцій та теплоелектроцентралей та повідомляє про це ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг”.
При цьому строк постачання природного газу відповідно до цього пункту повинен бути кратним календарному місяцю.
Відповідно до п.8-2 Положення ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” укладає договори постачання природного газу з тепловими електростанціями та теплоелектроцентралями за формою, встановленою ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг”, за умови, якщо станом на дату підписання договору постачання природного газу теплова електростанція або теплоелектроцентраль, зазначені у переліку, затвердженому Міненерго, мають підписаний та чинний договір з ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” про договірне списання з поточних рахунків (зокрема з поточних рахунків із спеціальним режимом використання), призначених для зарахування всіх коштів від НЕК “Укренерго”, із строком дії до повного виконання зобов`язань за договором постачання природного газу.
На підставі Наказу Міністерства енергетики України №385 від 14.11.2022 Слов`янську теплову електричну станції ПАТ «Донбасенерго» включено до Переліку споживачів електричної енергії та природного газу, які не належать до категорії побутових споживачів і виконують життєво важливі функції для забезпечення обороноздатності України. 
Як пояснив відповідач, з огляду на включення Слов`янської теплової електричної станції ПАТ «Донбасенерго» до означеного Переліку та враховуючи необхідність залучення до виробництва електричної енергії в Україні всіх потужностей з огляду на пошкодження критичної інфраструктури внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, ПАТ «Донбасенерго» відновило роботу Слов`янської ТЕС у листопаді 2022 року. 
У свою чергу, як вірно зауважено позивачем та залишено поза увагою суду першої інстанції, наказом Міністерства енергетики України №445 від 30.12.2022 визнано такими, що втратили чинність нормативні документи, зокрема,  наказ №385 від 14.11.2022.
Таким чином судом апеляційної інстанції встановлено, що після 30.12.2022 Слов`янська теплова електрична станція ПАТ «Донбасенерго» не є такою, що включена до Переліку споживачів електричної енергії та природного газу, які не належать до категорії побутових споживачів і виконують життєво важливі функції для забезпечення обороноздатності України. Тобто, після 30.12.2022 відповідач втратив право на споживання природного газу відповідно до пункту 7 Положення №222. 
У свою чергу, як зазначено вище за текстом постанови, відповідно до п.4 Положення ПСО на ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу тепловим електростанціям та теплоелектроцентралям 
Як убачається з інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також зазначено відповідачем, зокрема за змістом відзиву на апеляційну скаргу, основним видом господарської діяльності ПАТ “Донбасенерго” (код ЄДРПОУ 23343582) є виробництво електричної та теплової енергії на підставі ліцензій, виданих НКРЕКП. Виробництво електричної та теплової енергії здійснюється ПАТ “Донбасенерго” виключно на виробничих потужностях Слов`янської ТЕС (у березні 2017 втрачено контроль над Старобешівською ТЕС, яка знаходиться в смт.Новий Світ Старобешівського району Донецької області – тимчасово окупована територія). Слов`янська ТЕС розташована у м.Миколаївка Краматорського району Донецької області (територія, на якій ведуться бойові дії). Слов`янська ТЕС є об`єктом критичної інфраструктури як у галузі виробництва електричної енергії, так і в галузі виробництва тепла, що підтверджується наступними доказами: наказ Міненерго України №4-ДСК від 16.12.2022 «Про внесення змін до переліку об`єктів критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору критичної інфраструктури»; наказ Міністерства розвитку громад та територій №167 від 07.09.2022 «Про затвердження секторального переліку об`єктів критичної інфраструктури за типом основної послуги».     
ПАТ “Донбасенерго” також пояснило, що Слов`янська ТЕС здійснює енергопостачання Слов`янсько-Краматорського енерговузла (район бойових дій та місце розташування військових частин ЗСУ). Через військову агресію неможливими є поставки вугілля, яке є основним технологічним паливом для потреб Слов`янської ТЕС. Природний газ є єдиною можливою альтернативою вугіллю. Фактично, із початком збройної агресії, ПАТ “Донбасенерго” не веде господарську діяльність з метою отримання прибутку, а виконує життєво важливі для обороноздатності держави функції з виробництва електричної енергії. Виконання вказаних обов`язків є завідомо збитковим, оскільки в якості палива замість вугілля використовується природний газ.

Як убачається з матеріалів справи, керуючись, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України №222 від 06.03.2022, між ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (постачальник) та ПАТ “Донбасенерго” (споживач) 06.01.2023 укладено договір №1/2023-ТЕС-ДЕ постачання природного газу (з додатками та додатковими угодами до нього), за умовами п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити природний газ споживачу, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах договору.
Згідно з укладеним договором постачальник, за умови дотримання споживачем умов договору, забезпечує своєчасну реєстрацію споживача в реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС на відповідний період постачання (п.2.5.1 договору).
Відповідно до п.3.1.1 договору постачальник має право отримувати від споживача своєчасну оплату за газ відповідно до умов договору.
Постачальник зобов`язується передати споживачу газ в обсягах і у прядку, передбаченими договором (п.3.2.1 договору). Споживач має право на отримання природного газу в обсягах та на умовах, визначених п.2.1 договору (п.3.1.1 договору).
Пунктом 3.4.1 договору погоджено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату за газ та інших витрат відповідно до умов договору.
За умовами п.3.4.10 договору споживач зобов`язується укласти договір або додаткові угоди до договорів банківського рахунку щодо здійснення договірного списання (договір про договірне списання) з поточних рахунків зокрема з поточних рахунків зі спеціальним режимом використання), призначених для зарахування всіх коштів від ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» згідно переліку, що затверджується Міністерством енергетики України. 
Договірна ціна на природний газ, який постачається постачальником за обсяги, передбачені п.2.1 цього договору, встановлюється відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №222 від 06.03.2022, №1416 від 06.12.2022 за 1  000 куб.м газу без ПДВ (п.4.1 договору).        
Постановою Кабінету Міністрів України №395 від 28.04.2023 пункт 8-1 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу доповнено абзацом наступного змісту: «У разі належного виконання тепловими електростанціями та теплоелектроцентралями до 30 січня 2023 р. (включно) умов, установлених пунктом 8-2 цього Положення в редакції, що діяла станом на 30 січня 2023 р., постачання природного газу таким тепловим електростанціям та теплоелектроцентралям згідно з цим Положенням здійснюється з 1 січня 2023 року.».
Отже нормативно було визначено умови, за яких строк дії договорів на постачання газу електростанціям поширюється на період з 01.01.2023.
Відповідно до вказаної постанови відповідачем і ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” укладено додаткову угоду №6 від 17.05.2023, якою сторони домовились викласти п. 8.1 розділу 8 «Строк дії договору» договору №1/2023-ТЕС-ДЕ у наступній редакції: «Даний договір укладений сторонами з відкладальною умовою відповідно до ч.1 ст.212 ЦК України та набуває чинності з дати укладення споживачем, відповідно до п.3.4.10 та п.3.4.11 даного договору, договору про договірне списання з поточних рахунків споживача (зокрема з поточних рахунків із спеціальним режимом використання), призначених для зарахування всіх коштів від ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго», і діє в частині поставки газу до 31.05.2023 (включно), а в частині розрахунків за газ – до повного їх виконання. Відповідно до ст.631 ЦК України умови цього договору поширюють свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами до його укладення, а саме з 01.01.2023».
Згідно з положеннями ч.ч.1-3 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч.1). Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором (ч.2). Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення (ч.3). 
Враховуючи означене, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженнями відповідача та висновками суду першої інстанції про те, що у спірний період 02.01.2023-05.01.2023 постачання природного газу для Слов`янської ТЕС (яку експлуатує ПАТ “Донбасенерго”) здійснював не постачальник “останньої надії” (ТОВ «ГК «Нафтогаз України»), а ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг”. Зазначені обставини ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” не заперечуються. 
Відхиляючи доводи скаржника про відсутність у матеріалах справи договору про договірне списання, укладеного між відповідачем та банком, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що чинність договору №1/20232-ТЕС-ДЕ від 06.01.2023 ніким не оспорена, правомірність внесення відповідних змін щодо поширення умов цього договору на відносини, що фактично склалися між сторонами до його укладення, а саме з 01.01.2023, не спростована.

Як зазначалося вище за текстом постанови, в апеляційній скарзі ТОВ «ГК «Нафтогаз України» наполягає, що у спірний період відповідач перебував у реєстрі позивача як постачальника «останньої надії», що підтверджується даними Інформаційної платформи (лист ТОВ «Оператор ГТС України» №ТОВВИХ-23-5558 від 01.05.2023).
Водночас, у розумінні пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.
Згідно з п.5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи.
Тобто, інформаційна платформа є виключно програмним продуктом, який адмініструється ТОВ «Оператор ГТС України». Внаслідок цього включення ПАТ «Донбасенерго» до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі та віднесення газу, спожитого відповідачем у період 02.01.2023-05.01.2023, до портфеля постачальника “останньої надії” не може достеменно свідчити про здійснення поставки природного газу відповідачу саме позивачем (як постачальником «останньої надії»), а має оцінюватися судом у сукупності з іншими наявними у справі доказами.   
Пунктом 1 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС передбачено, що інформаційна платформа має містити такі дані, зокрема: 1) перелік точок входу/виходу до/із газотранспортної системи; 2) інформацію про всіх суб`єктів ринку природного газу, включаючи споживачів, яким в установленому порядку присвоєні ЕІС-коди; 3) інформацію про постачальника “останньої надії”; 4) інформацію про постачальників із спеціальними обов`язками; 5) інформацію про Реєстри споживачів постачальників.
Відповідно до п.2 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС інформація про споживачів в інформаційній платформі має містити щонайменше: 1) ЕІС-код споживача та за наявності ЕІС-коди його точок обліку; 2) EIC-код фізичної точки виходу з газотранспортної системи; 3) дані закріплених за споживачем діючих постачальників та визначені ними періоди постачання; 4) дані щодо зміни постачальників із початку функціонування інформаційної платформи; 5) інформацію про прогнози споживання природного газу на кожну газову добу (D) для споживачів, по яких відбір/споживання не вимірюється щодобово; 6) інформацію про попередні обсяги споживання кожної газової доби (D); 7) інформацію про фактичне добове споживання; 8) інформацію про фактичне споживання кожного газового місяця (М); 9) дані періодів відсутності у споживача закріпленого постачальника (за їх наявності) з початку функціонування інформаційної платформи; 10) дані періодів обмеження (припинення) газопостачання споживачу (якщо такі дані вносились по споживачу) з початку функціонування інформаційної платформи; 11) період вимірювання (відбір/споживання, що вимірюється щодобово, або відбір/споживання, що не вимірюється щодобово); 12) належність споживача до категорії споживачів, постачання яким може здійснюватися в рамках спеціальних обов`язків, які в установленому порядку покладені рішенням Кабінету Міністрів України на підставі статті 11 Закону України «Про ринок природного газу»; 13) належність споживача до категорії побутових; 14) належність споживача до категорії виробників теплової енергії; 15) належність споживача до категорії бюджетних установ та організацій; 16) інформацію про періоди постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії»; 17) строк надання повідомлення споживачу про припинення газопостачання відповідно до чинного законодавства (не менше ніж за десять діб для бюджетних установ та організацій; не менше ніж за п`ять діб для підприємств металургійної та хімічної промисловості; не менше ніж за три доби до дати, на яку воно заплановано, для інших споживачів).
Згідно з п.3 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, якщо для споживача відповідно до рішення Кабінету Міністрів України визначений постачальник із спеціальними обов`язками, на якого в установленому порядку покладені обов`язки постачати природний газ такому споживачу (який не має права відмовити такому споживачу в укладанні договору постачання природного газу), оператор газотранспортної системи реєструє такого постачальника за споживачем на інформаційній платформі (на випадок відсутності у такого споживача постачальника). Оператор газотранспортної системи надсилає через інформаційну платформу всім постачальникам із спеціальними обов`язками Реєстр закріплених за ними споживачів.
Термін «постачальник із спеціальними обов`язками» вживається у значенні, наведеному у Правилах постачання природного газу.
У разі якщо споживач, який додатково включений до Реєстру постачальника із спеціальними обов`язками, буде виключений з Реєстру інших постачальників у певний період постачання, вважається, що діючим постачальником такого споживача у цьому періоді буде визначений закріплений за ним постачальник із спеціальними обов`язками.
Враховуючи означені положення Кодексу ГТС, ТОВ “Оператор ГТС України”, керуючись постановою Кабінету Міністрів України №222 від 06.03.2022, мав усі підстави для включення ПАТ “Донбасенерго” до реєстру споживачів ТОВ “Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг». 
Як убачається з наявного в матеріалах справи листа ТОВ “Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» №125/6/2-9122 від 31.10.2023, з метою реєстрації ПАТ “Донбасенерго” в реєстрі споживачів Товариства з 01.01.2023 по 05.01.2023, на адресу ТОВ «Оператор ГТС України» направлено листи №125/05/1-4687 від 07.06.2023, №125/05/1-5961 від 12.07.2023, №125/05/1-6855 від 09.08.2023. 
Відповідач також зазначив про те, що ПАТ «Донбасенерго» неодноразово зверталось до ТОВ «Оператор ГТС України» щодо включення відповідача до реєстру споживачів ТОВ “Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» з 01.01.2023 (листи №01-1.3/01504 від 18.05.2023, №01-1.3/01327 від 11.08.2023, №01-1.3/01504 від 18.09.2023, №01-1.3/01558 від 02.10.2023). 
У свою чергу, як правильно зазначає відповідач, ТОВ «Оператор ГТС України», у порушення ст.11 Закону України «Про ринок природного газу», не вніс відповідні корегування до реєстру споживачів ТОВ “Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у січні 2023 року, що фактично стало причиною виникнення розглядуваного спору.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що у спірний період (02.01.2023-05.01.2023), на виконання постанови Кабінету Міністрів України №222 від 06.03.2022 та договору №1/2023-ТЕС-ДЕ постачання природного газу (з додатковими угодами до нього), постачання природного газу для ПАТ «Донбасенерго» здійснювало не ТОВ «ГК «Нафтогаз України» як постачальник «останньої надії», а ТОВ “Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» як суб`єкт ринку природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 350 969 872,13 грн.

Окрім основного боргу ТОВ «ГК «Нафтогаз України» нараховано та пред`явлено до стягнення з ПАТ «Донбасенерго» 3% річних у розмірі 2 653 909,14 грн. та інфляційні в розмірі 7 761 751,37 грн. 
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Приймаючи до уваги відмову у задоволенні основної позовної вимоги (про стягнення основної суми боргу), Господарський суд Донецької області дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення похідних позовних вимог та стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних, нарахованих позивачем на таку суму боргу.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У цій справі апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. 
Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, рішення Господарського суду Донецької області від 21.02.2024 у справі №905/997/23 - без змін.
З урахуванням приписів ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Донецької області від 21.02.2024 у справі №905/997/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 15.05.2024. 

Головуючий суддя                                                                    О.Є. Медуниця

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна  

Суддя                                                                                           О.О. Радіонова