ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 квітня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/6244/23	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.11.2023 року (суддя Бойченко Ю.П., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 23.11.2023 року) в адміністративній справі №280/6244/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання нарахувати та виплачувати грошову допомогу, суд– 
в с т а н о в и в:
У серпні 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області (далі по тексту – відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі по тексту – відповідач 2), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 від 19.05.2023 року №344 про відмову їй у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати відповідача 2 нарахувати та виплатити їй одноразову грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення пенсії 03.05.2023 року відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши періоди її роботи з 23.07.2021 року по 03.05.2023 року на посадах  директора та вчителя-логопеда Яготинського інклюзично-ресурсного центру Яготинської міської ради до спеціального стажу у сфері освіти, що дає право на пенсію за вислугу років.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23.11.2023 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19.05.2023 року №344;   зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши період роботи з 23.07.2021 року по 03.05.2023 року до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
З рішенням суду першої інстанції не погодилось Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства. Апелянт зазначав, що відповідно до пунктів 4.1, 4.2, 4.10 Порядку подання та оформлення документів  для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, після винесення оскаржуваного рішення воно було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області для долучення до матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 ; остання не перебуває на обліку у Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області; оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області було уповноважено на розгляд конкретної заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 15.05.2023 року, тому уповноваженим на розгляд питання щодо виконання рішення суду, може бути визначено судом лише Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області. Апелянт зазначав, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота яких дає право на пенсію за вислугу років» робота в інклюзивно-ресурсних центрах не передбачена, тому періоди роботи з 07.03.2018 року по 31.03.2023 року не підлягає зарахуванню до спеціального стажу за вислугу років. Апелянт вважав, що відсутні підстави для зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 23.07.2021 року по 03.05.2023 року на посадах директора та вчителя-логопеда Яготинського інклюзивно-ресурсного центру Яготинської міської ради до спеціального стажу у сфері освіти, що дає право на пенсію за вислугу років. Апелянт зазначив, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 40 років 06 місяців 14 днів; спеціальний страховий стаж, підтверджений трудовою книжкою та довідками про перебування/неперебування у відпустках без збереження заробітної плати та по догляду за дитиною до 3-х років, як працівника освіти та охорони здоров`я, складає 35 років 05 місяців 26 днів; оскільки на дату досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 не працювала в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, роботах, на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, було прийнято рішення про відмову у проведенні перерахунку.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.02.2023 року перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду України у зв`язку з призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 15.05.2023 року ОСОБА_1 , надавши додаткові документи, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про перерахунок пенсії, в тому числі про призначення виплати грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заяву, за принципом екстериторіальності, розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Рішенням від 19.05.2023 року №344 у перерахунку пенсії та виплаті грошової допомоги відмовлено. В обґрунтування рішення зазначено, що інклюзивно-ресурсні центри постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 не передбачені, тому період роботи у цьому центрі не підлягає зарахуванню до спеціального стажу за вислугу років. Крім того, на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 не працює в закладах та установах державної або комунальної власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. Вирішуючи спір по суті, суд керувався пп. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.26, п.7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п.5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191,  розділом 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909, Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року №963, Положенням про інклюзивно-ресурсний центр, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2017 року №545. Суд врахував довідку Яготинського інклюзивно-ресурсного центру Яготинської міської ради від 03.05.2023 року №12, згідно якої ОСОБА_1 розпорядження міської ради від 23.07.2021 року №262-к/тр працювала на посаді директора даного центру та має тижневе педагогічне навантаження вчителя-логопеда 9 годин та прийшов до висновку про те, що, оскільки посада директора інклюзивно-ресурсного центру відноситься до посад педагогічних працівників, тобто працівників освіти, стаж роботи на даній посаді повинен зараховуватися до пільгового стажу у розумінні п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому робота на посаді директора інклюзивно-ресурсного центру надає право на отримання грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Суд зазначив, що ОСОБА_1 на момент призначення пенсії за віком працювала у інклюзивно-ресурсному центрі та має достатній стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при цьому раніше не отримувала пенсію, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Суд врахував, що рішення про відмову у виплаті грошової допомоги прийняло Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, а тому слід цей пенсійний орган зобов`язати нарахувати та виплатити  грошову допомогу. 
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.02.2023 року перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду України в Київській області у зв`язку з призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Встановлено, що 15.05.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про перерахунок пенсії та призначення виплати грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Встановлено, що за принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 19.05.2023 року розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та прийнято рішення №344 про відмову у перерахунку пенсії та виплаті грошової допомоги у зв`язку з тим, що робота  в Яготинському інклюзивно-ресурсному центрі Яготинської міської ради  не передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909, а тому період роботи у цьому центрі не підлягає зарахуванню до спеціального стажу за вислугу років. На день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 не працювала в закладах та установах державної або комунальної власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.
Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 та довідки Яготинського інклюзивно-ресурсного центру Яготинської міської ради від 03.05.2023 року №12, ОСОБА_1 згідно розпорядження міської ради від 23.07.2021 року № 262-к/тр працює на посаді директора даного центру та має тижневе педагогічне навантаження вчителя-логопеда 9 годин.
Відповідно до ч.1 ст.26, п.7-1 розділу XV  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років. Особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Відповідно до пп. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 2, 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909. Грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Відповідно до розділу 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 в частині «найменування посад» містить зазначення «вчителі-логопеди», «директори». 
Відповідно до Положення про інклюзивно-ресурсний центр, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2017 року №545, інклюзивно-ресурсний центр є установою, що утворюється з метою забезпечення права осіб з особливими освітніми потребами на здобуття дошкільної та загальної середньої освіти, в тому числі у закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої освіти та інших закладах освіти, які забезпечують здобуття освіти, шляхом проведення комплексної психолого-педагогічної оцінки розвитку особи та забезпечення їх системного кваліфікованого супроводу. Засновниками інклюзивно-ресурсних центрів є представницькі органи місцевого самоврядування територіальних громад, районні, міські, районні у містах (у разі їх утворення) ради. Діяльність інклюзивно-ресурсних центрів забезпечують педагогічні працівники, зокрема, керівник (директор), вчителі-логопеди. На педагогічних працівників інклюзивно-ресурсних центрів поширюються умови оплати праці, умови надання щорічних відпусток та інші пільги, встановлені законодавством для педагогічних працівників спеціальних закладів загальної середньої освіти.
Відповідно до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року №963, посада директора інклюзивно-ресурсного центру відноситься до посад педагогічних працівників
Аналізуючи докази у справі та законодавство. яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що, оскільки посада директора інклюзивно-ресурсного центру відноситься до посад педагогічних працівників, тобто працівників освіти, стаж роботи на даній посаді повинен зараховуватися до пільгового стажу у розумінні п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому робота на посаді директора інклюзивно-ресурсного центру надає право на отримання грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообоязкове державне пенсійне страхування». Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, оскільки рішення про відмову у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги приймало Головне управління Пенсійного фону України в Запорізькій області, то ефективним способом захисту порушеного права є зобов`язання саме цього пенсійного органу прийняти рішення про нарахування та виплату грошової допомоги. 
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – залишити без задоволення. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.11.2023 року в адміністративній справі №280/6244/23 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова