ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/4596/23  Номер провадження 33/814/661/24	Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Дороженко Р.Г., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 04 березня 2024 року ,-

В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 04 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 6800,00 грн на користь держави з конфіскацією предметів торгівлі.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 коп. на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 05.12.2023 о 12-20 год. ОСОБА_1 за адресою: с. Гожули по вул. Нова 1а здійснювала торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку з рук. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.156 КУпАП. 
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просила постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 04 березня 2024 року – скасувати та ухвали нову постанов, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що з висновками суду першої інстанції категорично не погоджується та вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, такою, що підлягає скасуванню, так як адміністративне стягнення, яким мене було піддано оскаржуваною постановою суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалами та обставинами справи .
Крім того зазначає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінованого адміністративного правопорушення.
Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що копію постанови отримала поштою 19.03.2024 року, що підтверджується розпискою, яка долучена до матеріалів справи (а.с.43).
Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.
Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 05.12.2023 о 12-20 год. ОСОБА_1 за адресою: с. Гожули по вул. Нова 1а здійснювала торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку з рук. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.156 КУпАП. 
Визнаючи  ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу та конфіскації предметів торгівлі, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №022098 від 05.12.2023, в поясненнях якого ОСОБА_1 вказала, що з протоколом згодна (а.с. 1), письмовими поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності від 05.12.2023, згідно якого свою провину ОСОБА_1 визнала (а.с. 3), актом вилучення від 05.12.2023 (а.с. 2)

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Торгівля тютюновими виробами з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.3 ст.156 КУпАП.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд першої інстанції, як на доказ вини, послався на протокол про адміністративне правопорушення, між тим, протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУПАП, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки торгівлі алкогольними напоями.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. З коментованої статті, полягає у торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, тобто торгівля означеними виробами суб`єктами, які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі. До того ж не має значення наявність та дійсність акцизних марок тощо.
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснювалася торгівля алкогольними напоями та що вилучені у неї предмети є алкогольними напоями. Наявні у справи докази лише вказують на те, що у останньої було вилучено скляні та пластикові пляшки з рідиною прозорого кольору, зовні сході на алкогольні напої.
Суд апеляційної інстанції, вважає неналежними, як докази - пояснення ОСОБА_1 , оскільки остання не несе відповідальності за неправдиві свідчення щодо себе, це при тому що пояснення не надавалися власноручно.
На підставі вищезазначеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що при постановленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції, всупереч вимогам ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив всі обставини справи, у зв`язку з чим оскаржена постанова підлягає скасуванню.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, встановленого судом після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ч.2 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, не звернув увагу на наявні порушення, що призвело до помилкового висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Полтавського районного суду Полтавської області від 04 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.156 КУпАП - скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження – задовольнити. 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 04 березня 2024 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 04 березня 2024 року. – скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.156 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП) – закрити.
Вилученні в ОСОБА_1 предмети торгівлі – повернути ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                         Г.Л. Карпушин