УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2024 року
м. Київ
Справа № 757/2758/24-к
Провадження № 51 - 1780 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 березня 2024 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні скаргиадвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 від 25 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 12023000000000200 від 03 лютого 2023 року.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_5  оскаржив її в апеляційному порядку.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 березня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який дієв інтересах ОСОБА_4 , на зазначену ухвалу слідчого судді на підставі              ст. 399 ч. 4 КПК України, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.
У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 просить скасувати вищевказану ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що, на його думку, слідчий суддя постановив судове рішення, яке не відповідає нормам КПК України, а тому воно може бути предметом розгляду в суді апеляційної інстанції. Вважає ухвалу апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження незаконною та такою, що перешкоджає подальшому розгляду справи.
Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії ухвал, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з такого.
Стаття 129 частина 2 пункт 8 Конституції Українивідносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (рішення № 4-р/2019 від                   13 червня 2019 року), забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбачений п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції, якому відповідає обов`язок цього суду переглянути по суті справу в спосіб всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів з урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги та перевірити законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Рішення, яким завершується розгляд справи, може стати предметом перегляду в суді вищого рівня в апеляційному порядку, і подання апеляційної скарги щодо такого рішення не може бути заборонено законом.
Водночас законом можуть бути встановлені обмеження чи навіть заборони щодо оскарження в апеляційному порядку окремих процедурних судових рішень.
Відповідно до ст. 392 ч. 3 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, визначено в ст. 309 ч. ч. 1, 2 КПК України.
За змістом статті 309 частини 3 КПК України інші ухвали слідчого судді окремому оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, а отже процесуальним законом визначено саме такий спосіб реалізації права особи на судовий контроль законності такого виду рішення слідчого судді (іншого ніж ті, що включені до статті 309 КПК України).
Не передбачена така можливість і статтею 307 частиною 3 КПК України, відповідно до якої ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених статтею 284 частиною 1 пунктом 9-1 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Згідно ст. 399 ч. 4 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 березня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який дієв інтересах ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2024 року.
Рішення обґрунтовано тим, що адвокат ОСОБА_5 оскаржив ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги на постанову слідчого про відмову у поверненні тимчасово вилученого майна.
Тобто, апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді, яка не входить до переліку ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Вищевказане узгоджується з правовим висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року у справі № 766/22242/17.
Отже, суддя апеляційного суду встановив, що апеляційну скаргу подано на судове рішення слідчого судді, яке відповідно до вимог КПК України не підлягає апеляційному оскарженню, та згідно з положеннями ст. 399 ч. 4 КПК України правильно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 .
Посилання у касаційній скарзі на правові позиції, сформульовані в постановах Верховного Суду від 05 липня 2022 року (справа № 757/27041/21-к) та від 14 лютого 2023 року (справа № 405/680/22), а також в постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року (справа № 757/49263/15-к) в даному кримінальному провадженні є необґрунтованими, оскільки їх сформульовано за інших обставин, ніж ті, що встановлені у вказаному провадженні, та які не є аналогічними і подібними.
З урахуванням наведеного, Суд дійшов висновку, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.
Враховуючи викладене, з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а тому у відкритті касаційного провадження відповідно до ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 необхідно відмовити.
Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити представнику ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 березня 2024 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3