Ухвала
03 квітня 2024 року
м. Київ
справа № 671/1543/21
провадження № 61-18278св23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача - Ситнік О. М.,
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Пророка В. В.,
 
розглянув у порядку письмового позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 20 червня 2023 року у складі судді Ніколової С. В. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 листопада 2023 року у складі колегії суддів П`єнти І. В., Корніюк А. А., Талалай О. І.,
 
у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на частку в спільному майні, визнання права власності та
 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, щовона є власником 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 . 
Відповідач як співвласник нерухомого майна у квартирі не проживає, майном не цікавиться, участі в його утриманні не приймає, комунальні послуги не сплачує. 
Висновком експерта за результатами проведеного будівельно-технічного експертного дослідження від 20 вересня 2021 року № 22/21 встановлено, що поділити в натурі приміщення спірної квартири між співвласниками технічно неможливо. 
Припинення права власності ОСОБА_1 на частку у спірній квартирі не завдасть істотної шкоди його інтересам, як співвласнику квартири, та членам його сім`ї, оскільки відповідач має у власності інше житло - житловий будинок загальною площею 56,6 кв. м, що знаходиться на АДРЕСА_2 , у якому він фактично проживає.
Просила суд припинити право власності відповідача на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 з виплатою йому грошової компенсації у розмірі 92 036,75 грн, внесеної ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду та визнати за нею право власності на належну відповідачу частку. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
20 червня 2023 року рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області позов задоволено. Припинено право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , що згідно зі свідоцтвом про право власності від 25 березня 2003 року, серія САА № 717416 , належить ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 . Виплачено ОСОБА_1 компенсацію вартості за 1/4 частку вказаної квартири, внесену ОСОБА_2 на депозитний рахунок згідно з квитанцією від 20 січня 2023 року № 0.0.2826752574.1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду мотивовано тим, що спільне користування співвласниками спірним майном є неможливим, річ є неподільною. Припинення права на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди відповідачу, який забезпечений житлом, спірною квартирою не користується, тривалий час не цікавився спірним майном та не утримує його. Тягар утримання спірного майна несе позивач. Докази, які б свідчили, що припинення права власності відповідача на частку у квартирі може завдати істотної шкоди його інтересам, відсутні.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
15 листопада 2023 року постановою Хмельницького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 20 червня 2023 року залишено без змін.
Апеляційний суд керувався тим, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо наявності у відповідача сумнівів у законності та відповідності вимогам чинного законодавства документів, на підставі яких ОСОБА_2 набула право власності на 3/4 частки спірної квартири, зокрема заповіту, з огляду на ненадання відповідачем належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження обставин щодо недійсності / нікчемності вказаного заповіту.
Доводи апеляційної скарги щодо незаконної відмови суду першої інстанції у прийнятті його зустрічного позову спростовані, оскільки ухвала суду щодо повернення зустрічного позову була оскаржена ОСОБА_1 в апеляційному порядку і ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 11 жовтня 2022 року ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 червня 2022 року в частині повернення зустрічної позовної заяви залишено без змін.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
15 грудня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 20 червня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 листопада 2023 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили судові рішення без урахування висновків у подібних правовідносинах, викладених у постановах:
- Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15, про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. При виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.
- Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 169/740/20 (провадження № 61-774св23), про те, що недопустимим є поєднання конструкції позову про припинення права на частку (стаття 365 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)) та визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України) одночасно;
- Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 233/4580/20 (провадження № 61-12524сво21) про те, що тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що за своєю суттю такий спосіб захисту, як визнання права, може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою;
- Верховного Суду від 06 лютого 2023 року у справі № 607/22941/21 (провадження № 61-12444св22), про те, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Заявник також посилався на процесуальні ухвали Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 607/16725/22, від 30 листопада 2023 року у справі № 530/1297/21 та від 26 грудня 2023 року у справі № 758/113/23.
Зазначив, суд першої інстанції у порушення вимог процесуального закону відмовив у прийнятті поданої ним зустрічної позовної заяви. Вартість квартири у розмірі 368 147,00 грн не відповідає ринковій вартості вказаного житла і явно занижена суб`єктом оцінки. Вважає, що квартира не є неподільною і йому може бути виділена окрема кімната у квартирі.
Доводи інших учасників справи
14 березня 2024 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_2 - адвокат Онищук М. Б. звернулася до Верховного Суду з відзивом на касаційну скаргу, у якому зазначила, що суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок, що припинення права власності відповідача на 1/4 частику у спірному майні за умови внесення позивачкою вартості частки на депозитний рахунок суду не призведе до порушення прав ОСОБА_1 .
Рух справи в суді касаційної інстанції
07 лютого 2024 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали з Волочиського районного суду Хмельницької області.
У лютому 2024 року справа надійшла до Верховного Суду. 
18 березня 2024 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ОСОБА_2 є власницею 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом на право власності на нерухоме майно на 1/4 частину квартири від 25 березня 2003 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 вересня 2021 року № 273156718; договором дарування 1/2 частки квартири від 06 лютого 2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є. А., зареєстрованим у реєстрі за № 388, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 лютого 2020 року № 199306026 (т. 1, а. с. 18-21, 65).
ОСОБА_1 на праві власності належить 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом на право власності від 25 березня 2003 року, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02 вересня 2021 року № 272924019, з якого вбачається, що право власності відповідача зареєстроване в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 07 квітня 2003 року за № 443097 (т. 1, a. c. 15-19).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 272924019, яка сформована станом на 02 вересня 2021 року, ОСОБА_1 є власником також:
- житлового будинку та господарських споруд на АДРЕСА_2 ; 
- земельної ділянки, кадастровий номер 6820987800:01:002:0117, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що знаходиться на АДРЕСА_2 ; 
- земельної ділянки, кадастровий номер 6820987800:03:033:0366, площею 2,7828 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Трительницької сільської ради Волочиського району Хмельницької області; 
- земельної ділянки, кадастровий номер 6820987800:01:002:0120, площею 0,17 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться у с. Трительники Волочиського району Хмельницької області;
- земельної ділянки, кадастровий номер 6820987800:01:002:0119, площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться у с. Трительники Волочиського району Хмельницької області; 
- земельної ділянки, кадастровий номер 6820987800:01:002:0118, площею 0,2372 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на АДРЕСА_2 (т. 1, а. с. 15-17).
Згідно з витягу з Єдиного державного досудових розслідувань від 03 липня 2021 року за заявою позивачки зареєстровано кримінальне провадження № 12021243260000106 за частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України за фактом побиття її ОСОБА_1 (т. 1, а. с. 66).
Відповідно до висновку про вартість об?єкта оцінки від 02 вересня 2021 року, складеного суб?єктом оціночної діяльності Підприємством об`єднання громадян «Довіра» Громадської організації «Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України», станом на 02 вересня 2021 року оціночна (ринкова) вартість двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 49,2 кв. м, житловою площею 27,1 кв. м, становить 368 147,00 грн, ринкова вартість 1/4 частини зазначеної квартири становить 92 036,75 грн (т. 1, а. с. 24-55).
З даних технічного паспорта вбачається, що розташована на АДРЕСА_3 має загальну площу 49,2 кв. м, житлову площу 27,1 кв. м та складається із двох кімнат площею 14,7 кв. м та 12,4 кв. м, кухні площею 7,3 кв. м, ванної кімнати площею 2,7 кв. м, вбиральні площею 1,2 кв. м, коридору площею 7,5 кв. м, вбудованої шафи площею 0,4 кв. м (т. 1, а. с. 9, 10).
Відповідно до акта від 07 вересня 2021 року № 10 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, що складений працівниками відділу соціального захисту населення Волочиської міської ради, Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Волочиської міської ради встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 фактично проживають четверо осіб: позивачка, її чоловік ОСОБА_3 та діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (т. 1, a. c. 12).
Згідно з висновком будівельно-технічного експертного дослідження від 21 вересня 2021 року №22/21, проведеного судовим експертом ОСОБА_5 , поділити в натурі приміщення квартири АДРЕСА_1 між співвласниками в частинах: 3/4 частки, що належить співвласнику ОСОБА_2 та 1/4 частини, що належить співвласнику ОСОБА_1 , технічно неможливо (т. 1, а. с. 70-75).
20 січня 2023 року під час розгляду справи позивачкою внесено на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Хмельницькій області 92 036,00 грн, що відповідає вартості 1/4 частини квартири та підтверджується квитанцією № 0.0.2826752574.1 (т. 1, а. с. 176).
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів робить висновок про наявність підстав для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, з таких мотивів.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Статтею 316 ЦК Українипередбачено що правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Частинами першою, другою статті 319 ЦК Українивстановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).
У статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) виснувала, що відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності.
У постановах Верховного Суду від10 січня 2024 року у справі № 344/6767/14-ц (провадження № 61-6980св22), від 11 грудня 2023 року у справі № 442/7979/21 (провадження № 61-3161св23), 01 червня 2023 року у справі № 344/2399/21 (провадження № 61-1592св23), від 31 травня 2023 року у справі № 169/740/20(провадження № 61-774св23) та інших зазначено, що висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Оскільки мається на увазі недопущення, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку.
На необхідності встановлення істотності шкоди, що може бути завдана особі внаслідок припинення її права на частку у спільному майні на вимогу інших співвласників цього спірного майна, наголошується також у постановах Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-2784цс15 та від 23 листопада 2016 року у справі № 6-1943цс16.
Вказані судові рішення свідчать про єдність практики застосування статті 365 ЦК України. Виходячи із встановлених у справі обставин, з урахуванням при вирішенні спору інтересів усіх співвласників, суд вирішує питання щодо наявності або відсутності підстав вважати, що припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду завдасть істотної шкоди інтересам співвласника. 
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 просила:
1)     припинити право власності відповідача на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 з виплатою йому грошової компенсації у розмірі 92 036,75 грн, внесеної ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду;
2)     визнати за нею право власності на належну відповідачу частку. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 травня 2023 року у справі № 169/740/20 (провадження № 61-774св23), на яку посилається відповідач у касаційній скарзі, зазначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України). У статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Тлумачення статей 16 та 365 ЦК України свідчить, що:
1) припинення права на частку в одного співвласника одночасно виступає для інших співвласників підставою набуття права на частку;
2) рішення суду про припинення права на частку є підставою, з якою закон пов`язує набуття для іншого (інших) співвласника(-ів) права на частку;
3) визнання права є способом захисту, що використовується при порушенні. Необхідність у застосуванні цього способу захисту виникає у випадках, коли оспорюється або не визнається право, тобто певне суб`єктивне право;
4) у співвласника, який тільки пред`являє позов про припинення права на частку, відсутнє суб`єктивне право, яке не визнається або оспорюється. Рішення суду буде лише підставою для правонабуття. У випадку відсутності суб`єктивного права власності неможливо стверджувати й про його порушення, тобто невизнання чи оспорювання, що виступало б передумовою для визнання права;
5) недопустимим є поєднання конструкції позову про припинення права на частку (стаття 365 ЦК України) та визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України) одночасно.
Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що за своєю суттю такий спосіб захисту, як визнання права, може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 233/4580/20 (провадження № 61-12524сво21)).
Разом з тим із постанов Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 754/16751/18 (провадження № 61-10039св21), Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 травня 2021 року у справі № 419/583/19 (провадження № 61-6224св20) убачається, що Верховний Суд переглядав цивільні справи за одночасними позовними вимогами про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на неї й залишав без змін судові рішення з одночасним задоволенням цих позовних вимог.
Відповідно до частини другої статті 402 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 травня 2023 року у справі № 169/740/20 (провадження № 61-774св23), про недопустимість поєднання конструкції позову про припинення права на частку (стаття 365 ЦК України) та визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України) одночасно, оскільки відмова у задоволенні позовних вимог про визнання права позивача на частку у спірному майні, на яку припинено право власності відповідача, призводить до ситуації невизначеності правового статусу цього нерухомого майна.
Керуючись статтями 260, 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Передати справу № 671/1543/21 на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач  	О. М. Ситнік   	
Судді:	А. І. Грушицький  	
 	І. В. Литвиненко  	
 	Є. В. Петров	
 	  В. В. Пророк