Справа № 991/4326/24
Провадження 1-кп/991/53/24

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       29.05.2024 Вищий антикорупційний суд у складі:
головуючого судді	ОСОБА_1 	
за участю секретаря 	ОСОБА_2 	
прокурора	ОСОБА_3 	
обвинуваченого 	ОСОБА_4 	
його захисників, адвокатів	ОСОБА_5 	
  	ОСОБА_6 	
  	ОСОБА_7 	
обвинуваченого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження АТ «Ю АР ДІ Українські дороги»	    ОСОБА_8 	
його захисників, адвокатів	ОСОБА_9 	
  	ОСОБА_10 	

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_6 та захисників обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42023000000001415 від 25.08.2023, за обвинуваченням:
        ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Волочиську Хмельницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України, та
        ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Бердянськ Запорізької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України, – 
ВСТАНОВИВ:
I.        Історія провадження.
       1.1 21.05.2024 із Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до Вищого антикорупційного суду надійшли матеріали зазначеного кримінального провадження.
       1.2 22.05.2024 у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
       У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_6 та захисники обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулись до суду із клопотаннями про повернення прокурору обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні. 
       Доводи захисників про невідповідність обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам кримінального процесуального закону полягали у наступному:
       1. Прокурор при складанні обвинувального акта не дотримався вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме:
- формулювання обвинувачення не містить повного та всебічного викладу встановлених прокурором фактичних обставин кримінального провадження;
- містить твердження про винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, що порушує презумпцію невинуватості та обмежує їх у праві розуміти суть пред`явленого обвинувачення;
- не конкретизовано точний період часу виникнення злочинного умислу на вчинення кримінального правопорушення, місце та події, що передували виникненню такого злочинного умислу;
- відсутні посилання на докази винуватості обвинуваченого, а обставини, які характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення є незрозумілими та суперечливими; 
2. Не було дотримано вимоги п. 31 та п. 81 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме не зазначено відомості про викривачів, інформація про яких містяться в матеріалах кримінального провадження;
3. Прокурор порушив вимоги п. 71 ч. 2 ст. 291 КПК України, у частині визначення ОСОБА_4 , як уповноваженої особи, яка діяла в інтересах юридичної особи - Акціонерного товариства «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ». Оскільки, примітка 1 до ч. 1 ст. 96-3 КК України під уповноваженими особами юридичної особи визначає службових осіб юридичної особи, а також інших осіб, які відповідно до закону, установчих документів юридичної особи чи договору мають право діяти від імені юридичної особи. У свою чергу, ОСОБА_4 статусу службової особи підприємства не має.
4. Реєстр матеріалів досудового розслідування кримінального провадження не відповідає вимогам ст. ст. 109-110, п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України.
II.        Позиції сторін кримінального провадження
       2.1 Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та їх захисники, адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 клопотання про повернення обвинувального акта прокурору підтримали та просили задовольнити.
       2.2 Прокурор заперечувала щодо задоволення клопотань про повернення обвинувального акта. Зазначила, що спосіб викладення обвинувального акта є дискрецією прокурора, при цьому викладення обставин кримінального провадження у формі тверджень не є порушенням презумпції невинуватості. Повідомила, що у цьому кримінальному провадженні відсутні викривачі, а вказані захисниками особи перебувають у статусі свідків у цьому кримінальному провадженні. Вважає, що викладене формулювання обвинувачення є чітким та зрозумілим, а складений обвинувальний акт відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України. Щодо недоліків реєстру досудового розслідування, то вказана обставина не може бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
ІІІ.        Мотиви та обґрунтування суду
       3.1 Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши доводи клопотань про повернення обвинувального акта прокурору, вважає, що клопотання не підлягають задоволенню з огляду на таке.
       3.2 Приписами ст. 314 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду. 
       3.3 Основне завдання стадії підготовчого судового засідання полягає в тому, щоб процесуально та організаційно забезпечити проведення судового розгляду відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.
       3.4 Так, однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
       3.5 Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу. 
       3.6 Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
       3.7 За змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України закон вимагає від прокурора обов`язкового відображення в обвинувальному акті трьох складових: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення.
       3.8 Із наявного в матеріалах справи обвинувального акта вбачається, що він містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які кожен окремо інкриміновані ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , та які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, а саме – ч. 4 ст. 369 КК України. 
       3.9 Суд констатує, що наведені в обвинувальному акті фактичні дані у своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість співставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, яка має своє відображення у формулюванні обвинувачення, в достатній мірі інформує обвинувачених як про підстави обвинувачення, так і про його характер.
       3.10 Отже, обвинувальний акт містить усі необхідні складові, передбачені п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, тому доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_6 та захисників обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про недотримання прокурором вимог вказаного пункту є безпідставними.
       3.11 Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що кримінальний процесуальний закон не наділяє суд повноваженням перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати змінювати його формулювання, викладати в інший спосіб. У протилежному випадку, це призведе до порушення принципу змагальності сторін, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій у ході судового розгляду.
       3.12 Згідно з положеннями ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
       3.13 Суд погоджується із доводами адвокатів про те, що висунуте обвинувачення має бути зрозумілим, тобто в доступній для сприйняття формі, проте, ані сторона захисту, ані суд не можуть вимагати від прокурора викладення обвинувачення так, як, на їх думку, це має бути.
       3.14 Щодо тверджень адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про те, що прокурором не було дотримано вимог п. 31 та п. 81 ч. 2 ст. 291 КПК України, то суд звертає увагу на те, що зазначення відомостей про викривача та розміру пропонованої йому винагороди, є необхідним лише за умови наявності викривачів у кримінальному провадженні. 
       3.15 У разі відсутності викривачів у кримінальному провадженні, ч. 2 ст. 291 КПК України не встановлює вимоги зазначити про це в обвинувальному акті, отже доводи адвокатів в цій частині є безпідставними.
       3.16 Обґрунтовуючи необхідність повернення обвинувального акта прокурору, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_6 також вказує на те, що стороною обвинувачення було порушено презумпцію невинуватості, оскільки прокурор у викладі фактичних обставин констатує про вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне зазначити таке.
       3.17 Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення – твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
       3.18 За змістом закону обвинувачення повинно ґрунтуватись на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості тощо.
       3.19 Таким чином, необхідність твердження в обвинувальному акті про вчинення обвинуваченими інкримінованих їм, кожному окремо, кримінального правопорушення зумовлена вимогами закону, тому доводи захисника в цій частині є також безпідставними.
       3.20 Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_6 про те, що прокурором було порушено вимоги ст. 963 КК України та п. 71 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки, як вважає адвокат, ОСОБА_4 не є службовою особою юридичної особи Акціонерного товариства «Ю АР ДІ Українські дороги», не можуть бути зроблені на стадії підготовчого судового засідання, такі обставини є предметом доказування під час судового розгляду кримінального провадження по суті.
       3.21 З наведених підстав також є необґрунтованими доводи адвоката ОСОБА_10 щодо відсутності у реєстрі матеріалів кримінального провадження доказів, які б підтверджували виклад фактичних обставин кримінального правопорушення. 
       3.22 Обґрунтовуючи необхідність повернення обвинувального акта прокурору адвокат ОСОБА_10 також звертає увагу на невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст.ст. 109-110 КПК України, у зв`язку з чим суд зазначає, що вказана обставина не може слугувати підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
       3.23 Судом встановлено, що обвинувальний акт містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України.
       3.24 З огляду на викладене, суд вважає, що підстав для повернення обвинувального акта прокурору немає, а тому у задоволенні клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_6 та захисників обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 слід відмовити.
       На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 369, 372, 376 КПК України, суддя
ПОСТАНОВИВ:
       У задоволенні клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_6 та захисників обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42023000000001415 від 25.08.2023, за обвинуваченням  ОСОБА_4  та ОСОБА_8 , які кожен окремо обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України, відмовити.
       Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя	  	ОСОБА_1