Справа № 306/1236/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       25 квітня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Джуги С.Д.,
суддів: Фазикош Г.В., Кожух О.А.
з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Штефанюк Іван Матвійович, на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 05 травня 2023 року у складі судді Вінер Е.А., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Свалявської міської ради, Орган опіки та піклування Керецьківської сільської ради про позбавлення батьківських прав,-
встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Свалявської міської ради, Орган опіки та піклування Керецьківської сільської ради про позбавлення батьківських прав.
Позов мотивовано тим, що 20 березня 2019 року ним було укладено шлюб з ОСОБА_3 , після укладення якого нею було змінено прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_3 . В шлюбі проживали разом з сином від попереднього шлюбу ОСОБА_6 в АДРЕСА_2, який називає позивача батьком та він виховує його як рідного сина. Зазначає, що ОСОБА_3 раптово померла від хвороби, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.06.2022 року. На підставі висновку служби в справах дітей Керецьківської сільської ради №82 від 27.06.2022 року малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово влаштовано до вітчима ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки хлопчик проживає з ним з 2,5 річного віку та називає татом. Вказує, що за життя дружини вони прийняли рішення, що після позбавлення батьківських прав батька дитини ОСОБА_1 , він усиновить дитину. За життя дружина зібрала необхідний пакет документів про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , проте дружина раптово померла. Під час перебування в лікарні дружина висловила прохання та наполягала на тому, щоб він дотримав свого слова і не покинув сина та виховував його як свого рідного, всиновивши його. Батько дитини не виконує своїх обов`язків щодо піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує, не підтримує та не спілкується з дитиною взагалі, не виявляє до нього інтересу, не сплачує аліменти на утримання дитини. Після смерті матері дитини, батько дитини так і не повернувся із - за кордону, долею дитини не цікавиться.
У зв`язку з тим, що протягом тривалого часу відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, позивач просив позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 05 травня 2023 року заявлений позов задоволено. Позбавлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Штефанюк Іван Матвійович, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції неправомірно задовольнив заявлений позов та не врахував, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 , його представник ОСОБА_8 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Пояснили, що батько з 2018 року проживає у російській федерації. Після смерті матері дитини, малолітня дитина продовжує проживати з ОСОБА_2 , який піклується про дитину та виховує її. Натомість батько взагалі не цікавиться дитиною. В останнє судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали суду письмову заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутності. 
Відповідач ОСОБА_1 , його представник у жодне судове засідання не з`явилися. Про дату, час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК розглянута у їх відсутності.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати та утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей.  
Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. 
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до роз`яснень викладених в п.15 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі по тексту Постанова Пленуму), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно з п.16 вказаної Постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).
Матеріалами справи установлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.04.2016 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьком зазначений ОСОБА_1 , матір - ОСОБА_3 (а.с.7).
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 20.03.2019 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 та після одруження змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_3 (а.с.8).
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 померла ,що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 27.06.2022 року (а.с.9).
На підставі наказу Служби в справах дітей Керецьківської сільської ради № 18 від 27.06.2022 року малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово влаштовано до вітчима ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , в зв`язку зі смертю матері, а місце перебування біологічного батька невідоме (а.с.11).
Згідно розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому листу виданого Свалявським районним судом №306/140/19 заборгованість ОСОБА_1 станом на 01 травня 2022 року становить 73 529,00 гривень (а.с.17).
Згідно відповіді головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, яке надійшло на адресу суду за вх.№ 7252 від 27.10.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 здійснив перетин кордону (виїзд) на пункті пропуску Бачівськ 29.08.2018 року о 10.14 (а.с.127).
Показаннями допитаних судом першої інстанції свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_3 стверджено, що дитиною опікувався та опікується по теперішній час позивач ОСОБА_2 , дитина прив`язана до нього та називає його батьком. Відповідач ОСОБА_1 не цікавиться дитиною, проживає в росії.
Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.  
Згідно висновків органу опіки та піклування від 09.02.2024 №02-14/606, 15.02.2024 №118/02-06 малолітня дитина ОСОБА_6 проживає у сім`ї вітчима ОСОБА_2 , комфортно почувається у даній сім`ї. Дитину, учня 3-го класу Керецьківського ліцею в школу приводить вітчим ОСОБА_2 , забирає його зі школи, іноді зі школи дитину забирає бабуся ОСОБА_13 . Також ОСОБА_2 особисто приводить малолітнього ОСОБА_6 до сімейного лікаря на профілактичні огляди та при захворюваннях. Батько дитини ОСОБА_1 29.08. 2018 року перетнув державний кордон та виїхав за межі України та не повертався. Батько дитини ОСОБА_1 свої батьківські обов`язки взагалі не виконує, дитиною не цікавиться, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини. Після смерті ОСОБА_14 (матері дитини) ОСОБА_1 дитину не забрав на виховання, не оформив пенсії по втраті годувальника, дитина протягом чотирьох років проживає з вітчимом ОСОБА_2 . Відповідача ОСОБА_1 доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що з 29.08.2018 року відповідач ОСОБА_1 не проживає на території України, після смерті матері дитини до дитини не повернувся, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, що є свідченням свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, а тому для захисту прав та інтересів малолітньої дитини ОСОБА_6 , та у найкращих інтересах дитини, доцільним є позбавлення відповідача ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_6 , надавши таким чином вітчиму дитини - позивачу ОСОБА_2 , з яким проживає дитина і який піклується про дитину, забезпечити можливість здійснення всіх прав та законних інтересів дитини. 
Рішення судом першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування чи зміни не має. Доводи апеляційної скарги не відповідають вищенаведеним фактичним обставинам справи, висновків суду не спростовують, ґрунтуються на припущеннях, а тому не заслуговують на увагу.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 05 травня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 07 травня 2024 року. 
Головуючий : 
Судді: