УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2024 року
м. Київ
 
справа № 388/502/24
провадження № 51-2057впс24
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої                                                  ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянула клопотання захисника ОСОБА_4  про направлення кримінального провадження № 12023121030000284стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, і
встановила:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд) у порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення вказаного провадження з Бобринецького районного суду Кіровоградської області доСофіївського районного суду Дніпропетровської області. 
Мотивуючи свою позицію, автор клопотання зазначає, що останній епізод інкримінованих суспільно небезпечних діянь вчинено у АДРЕСА_1 ). Посилаючись на це, проживання більшості обвинувачених та свідків у межах указаного району, а також на положення ч. 9 ст. 615 КПК, захисник твердить, що направлення справи до  згаданого місцевого суду Дніпропетровської області сприятиме ефективності кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені в клопотанні, дослідивши наявні в Суді матеріали, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого. 
Як убачається з наявних у Верховному Судді даних, повідомлення Бобринецького районного суду Кіровоградської області, кримінальне провадження № 12023121030000284 щодо обвинувачених за ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України  ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 надійшло до  цього суду на підставі ухвали Кропивницького апеляційного суду від 15 квітня 2024 року, постановленої в порядку ч. 2 ст. 34 КПК. Судовий розгляд справи не  розпочато. 
Частиною 1 ст. 34 КПК передбачено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а саме: якщо до початку судового розгляду виявилося, що воно надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для його розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Перелічених підстав у поданому клопотанні не наведено, а провадження № 12023121030000284 надійшло до Бобринецького районного суду Кіровоградської області в порядку, встановленому законом.  
У виняткових випадках законодавцем передбачено можливість до початку судового розгляду передавати кримінальне провадження на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження. 
Однак у цьому провадженні не вбачається виняткового випадку, тому що даних про неможливість здійснення правосуддя Бобринецьким районним судом Кіровоградської області немає, а теза в клопотанні про мешкання більшості учасників процесу в Софіївськомурайоні Дніпропетровської області не  узгоджується з інформацією вказаного суду, за якоюжоден із 13 свідків не  проживає в зазначеному районі.
Також згідно з обвинувальним актом останній за часом епізод із інкримінованих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 кримінально караних діяньбуло вчинено на території Гурівської територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області, а не у Софіївському районі Дніпропетровської області, як про це твердить захисник.
Не можна визнати прийнятними і посилання автора звернення на ч. 9 ст. 615 КПК, адже за її положеннями під час дії воєнного стану обвинувальні акти розглядаються й іншими визначеними у передбаченому законодавством порядку судами, ніж ті, у  межах територіальної юрисдикції яких було вчинено кримінальне правопорушення. Оскільки провадження стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 було скеровано до Бобринецького районного суду Кіровоградської області за врегульованою законом процедурою, то вказана норма не слугує підставою для зміни територіальної підсудності та направлення справи до  Софіївського районного суду Дніпропетровської області.
З огляду на викладене колегія судів не вбачає підстав для направлення кримінального провадження № 12023121030000284 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Тому звернення захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, колегія суддів
постановила:
Клопотання захисника ОСОБА_4  про направлення кримінального провадження  № 12023121030000284 стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з Бобринецького районного суду Кіровоградської області до Софіївського районного суду Дніпропетровської областізалишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                        ОСОБА_3