Дата документу  Справа № 337/6343/23 

запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/378/24	Головуючий у 1-й інстанції Котляр А.М.	
Єдиний унікальний №337/6343/23	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ч.1 ст.130 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       07 червня 2024 року                                                 м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Шлецера Андрія Андрійовича на постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06 березня 2024 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 21.10.2023 року о 21 год. 31 хв. по вул.Героїв 93-ї бригади, 3 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України. 
Крім того, 12.01.2024 року о 15 год. 06 хв. по вул.Стародніпровській, 10 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
В апеляційній скарзі захисник Шлецер А.А. просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги мотивував тим, що постанову суду винесено в результаті поверхневого та формального розгляду. 
Суд, дійшовши висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , не врахував відсутність безперервної відеофіксації, свідків у протоколі про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення не є доказом по справі.
Зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була безпідставною.
На переконання захисника, матеріали справи не містять належних доказів вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 і його захисник Шлецер А.А. не з`явились. Про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 було повідомлено судовою повісткою 25.03.2024 року; захисника Шлецера А.А. було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 за №28, через додаток «Viber». 
Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 і його захисника Шлецера А.А. до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутності в судовому засіданні.
Перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбачених ч.1 ст.130 КУпАП адміністративних правопорушень підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно досліджено обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, зокрема, за протоколом від 22.10.2023 року
- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №621511 від 22.10.2023 року, підписаному особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якого водій ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння;
- направленням водія на огляд до КНП «ОКЗНПД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 21.10.2023 року, у якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, вираження тремтіння пальців рук;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №9548 від 22.10.2023 року згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння;
- долученим до матеріалів справи відеозаписом.
Водночас, рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення за протоколом від 12.01.2024 року відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується
- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №621425 від 12.01.2024 року, підписаному особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів) відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння; 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «ОКЗНПД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 12.01.2024 року;
- долученим до матеріалів справи відеозаписом.
В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі, пояснив, що 21.10.2023 року він їхав близько 21:00 години, коли його зупинили співробітники поліції та виявили ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували поїхати до лікарні та пройти огляд. Він погодився поїхати до лікарні, пройшов огляд, зазначив, що вживав наркотичні засоби за 24 години до зупинки. Крім того, зазначав, що 12.01.2024 року був зупинений працівниками поліції за порушення правил ПДР. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, оскільки був впевнений, що огляд на стан сп`яніння буде позитивний.
У зв`язку з наведеною сукупністю обставин, у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколах про адміністративні правопорушення від 22.10.2023 року та від 12.01.2024 року обставини дійсно мали місце.
Аргументи апелянта про те, що наявні відеозаписи не є безперервним, жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ніким не спростовано факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень.
Вказані відеозаписи узгоджуються з іншими доказами у справі, є належними та допустимими у розумінні ст.251 КУпАП.
Щодо доводів апеляційної скарги захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу під час складання протоколу за порушення водієм вимог 2.5 ПДР, апеляційний суд зазначає наступне.
Питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.
Апеляційний суд зауважує, що всупереч протилежним доводам захисника, наявні в матеріалах справи протоколи про адміністративне правопорушення не є єдиним доказом у справі. Оскільки судом першої інстанції враховано та надано правову оцінку за сукупністю усіх встановлених у даній справі обставин, з якими закон пов`язує можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги захисника про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.
У зв`язку з наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбачених ч.1 ст.130 КУпАП адміністративних правопорушень.
Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху узгоджується з вимогами ст.33, 36 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень. 
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника Шлецера Андрія Андрійовича залишити без задоволення.
Постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06 березня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар