ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року	Львів	Справа № 140/1297/24 пров. № А/857/9752/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Кухтея Р. В.	
 	Носа С. П.	
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року  у справі № 140/1297/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднання штурмова бригада Національної поліції України “Лють”  про скасування наказу, поновлення на службі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу, 

місце ухвалення судового рішення  	м.Луцьк	
Розгляд справи здійснено за правилами	спрощеного позовного провадження	
суддя у І інстанції	В.В. Дмитрук    	
дата складання повного тексту рішення	не зазначена	
ВСТАНОВИВ:
        І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” (далі - ДПОП “ОШБ НП України “Лють”) з позовом про:
1) визнання протиправним та скасування наказу №69 від 06.12.2023 “Про застосування до окремих поліцейських ДПОП “ОШБ “Лють” дисциплінарного стягнення” в частині застосування дисциплінарного стягнення до заступника командира взводу №2 роти №4 штурмового батальйону №1 (“Луганськ-1 імені Героя України Сергія Губанова”) полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” у вигляді звільнення зі служби в поліції (позовна вимога 1);
2) визнання протиправним та скасування наказу №19 о/с від 10.01.2024 “По особовому складу” в частині звільнення зі служби в поліції заступника командира взводу №2 роти №4 штурмового батальйону №1 (“Луганськ-1 імені Героя України Сергія Губанова”) полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” (позовна вимога 2);
3) поновлення на посаді заступника командира взводу №2 роти №4 штурмового батальйону №1 (“Луганськ-1 імені Героя України Сергія Губанова”) полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” (позовна вимога 3);
4) стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (позовна вимога 4).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року  у справі № 140/1297/24 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до  Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднання штурмова бригада Національної поліції України “Лють”  про скасування наказу, поновлення на службі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу – відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити  повністю. В обґрунтування апеляційної скарги  вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В доводах апеляційної скарги вказує, що дискреційні повноваження керівника, уповноваженого на застосування до поліцейського заходів дисциплінарного впливу, на час воєнного стану обмежені розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану» Дисциплінарного Статуту, який  доповнено Законом №2123-IX від 15.03.2022, який визначає порядок накладення дисциплінарних стягнень від менш суворого до більш суворого виду дисциплінарного стягнення. Проте в порушення зазначених вимог, до ОСОБА_1 протиправно застосовано крайній захід дисциплінарного впливу, як звільнення зі служби в поліції.
Також позивач вказав, що в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, позаяк  позивач та інші поліцейські  не змогли провести фортифікаційне облаштування укриттів  оскільки командирами не було вчинено та не повідомлено жодних подальших організаційних дій та не надано конкретних вказівок поліцейським для організації та здійснення виконання зазначеного наказу. Окрім того  вказав, що  від виконання наказу не відмовлявся, але в зв`язку з гіпертонічною хворобою виконувати наказ не мав змоги.
Відповідач   подав відзив  на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Про розгляд апеляційної  скарги відповідач та представник позивача повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду  через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані  автоматизованої системи  документообігу суду. 
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
         Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що  своєю бездіяльністю, яка відображена у висновку службового розслідування від 07.11.2023 та знайшла своє підтвердження під час розгляду даної справи в суді позивачем допущено порушення, за яке на нього у відповідності до встановленого законодавством порядку накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Також суд вказав, що Дисциплінарним статутом НПУ не передбачено будь-яких критеріїв тяжкості проступку, за який поліцейський несе дисциплінарну відповідальність і відповідно до якого необхідно застосовувати той чи інший вид дисциплінарного стягнення.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом ДПОП “ОШБ “Лють” від 10.03.2023 №90 о/с (по особовому складу), ОСОБА_1 (спеціальний жетон 0192687), призначено на посаду інспектора взводу №1 роти №7 батальйону полку управління поліції особливого призначення №3 (штурмовий батальйон “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”) Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють”.
Наказом ДПОП “ОШБ “Лють” від 01.04.2023 №254 о/с (по особовому складу), рядового поліції ОСОБА_1 (спеціальний жетон 0192687), призначено на посаду заступника командира взводу №2 роти №4 штурмового батальйону №1 (“ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”) полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють”.
Наказом УПОП №3 Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” від 26.10.2023 №385, призначено службове розслідування у формі письмового провадження та утворено дисциплінарну комісію, за фактом можливого порушення службової дисципліни за участі заступника командира взводу №2 роти №4 штурмового батальйону №1 (“ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”) полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” ОСОБА_1 .
На підставі висновку службового розслідування, наказом Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” від 06.12.2023 №69 за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України “Про Національну поліцію”, пунктів 1, 2, 4 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, підпунктів 3 та 6 пункту 1, підпунктів 3, 4 та 21 пункту 2 розділу ІІ посадової інструкції заступника командира взводу №2 роти №4 штурмового батальйону №1 (“Луганськ-1 імені Героя України Сергія Губанова”) полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють”, затвердженої 15.05.2023, що виразилося у невиконанні наказу командира зведеного підрозділу БТГр №3 (управління поліції особливого призначення №3) ДПОП “ОШБ “Лють” від 23.10.2023 №106 ДСК “Про проведення фортифікаційного облаштування укриттів”, застосувати до заступника командира взводу №2 роти №4 штурмового батальйону №1 (“Луганськ-1 імені Героя України Сергія Губанова”) полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” №19 о/с від 10.01.2024 відповідно до пункту 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України “Про Національну поліцію” звільнити зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 (0192687) заступника командира взводу №2 роти №4 штурмового батальйону №1 (“ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”) полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють”, із 10.01.2024, з виплатою грошової компенсації за 29 діб невикористаних під час проходження служби щорічних основних та додаткових оплачуваних відпусток поліцейського. 
Вважаючи спірні накази протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Частина друга статті 19 Конституції України від 28.06.1991 №254к/96-ВР визначає обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Закон України “Про Національну поліцію” №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580- VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Частина перша статті 59 вказаного Закону визначає, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Підстави для припинення служби в поліції визначені статтею 77 Закону №580-VIII. Так, наведеною нормою, серед іншого, передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема:
-           у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6 частини 1 статті 77 Закону №580- VIII).
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджений Законом України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” №2337-VIII від 15.03.2018 (далі – Закон №2337 або Статут).
Відповідно до частини першої статті 1 згаданого Закону службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до частини першої статті 1 згаданого Закону за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.
Стаття 12 Статуту визначає, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Таким чином, наявність у діях (бездіяльності) поліцейського ознак дисциплінарного проступку є підставою для його притягнення до дисциплінарної відповідальності шляхом застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення.
У свою чергу, вичерпний перелік таких стягнень визначено частиною третьою статті 13 Статуту, за змістом якої до поліцейських можуть застосовуватися наступні види дисциплінарних стягнень:
1) зауваження;
2) догана;
3) сувора догана;
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції.
З оскаржуваного наказу Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” від 06.12.2023 №69 убачається, що за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України “Про Національну поліцію”, пунктів 1, 2, 4 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, підпунктів 3 та 6 пункту 1, підпунктів 3, 4 та 21 пункту 2 розділу ІІ посадової інструкції заступника командира взводу №2 роти №4 штурмового батальйону №1 (“Луганськ-1 імені Героя України Сергія Губанова”) полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють”, затвердженої 15.05.2023, що виразилося у невиконанні наказу командира зведеного підрозділу БТГр №3 (управління поліції особливого призначення №3) ДПОП “ОШБ “Лють” від 23.10.2023 №106 ДСК “Про проведення фортифікаційного облаштування укриттів”, застосовано до заступника командира взводу №2 роти №4 штурмового батальйону №1 (“Луганськ-1 імені Героя України Сергія Губанова”) полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Підставою для застосуванням вказаного дисциплінарного стягнення слугував висновок службового розслідування.
Наказом Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” №19 о/с від 10.01.2024 відповідно до пункту 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України “Про Національну поліцію” звільнити зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 (0192687) заступника командира взводу №2 роти №4 штурмового батальйону №1 (“Луганськ-1 імені Героя України Сергія Губанова”) полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють”, із 10.01.2024, з виплатою грошової компенсації за 29 діб невикористаних під час проходження служби щорічних основних та додаткових оплачуваних відпусток поліцейського. 
На виконання частини десятої статті 14 Закону України  №2337-VIII, наказом МВС України №893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі – Порядок №893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Частина перша статті 15 Закону №2337 вказує, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. 
При цьому у відповідності до приписів частини п`ятнадцятої названої статті за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
За змістом пункту 2 Розділу VI Порядку №893 висновок службового розслідування є підсумковим документом службового розслідування та складається зі вступної, описової та резолютивної частин. 
Абзацами першим та другим пункту 9 Розділу VI  Порядку №893 передбачено, що висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника. Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.
Отож, висновок дисциплінарної комісії є службовим документом, в якому зафіксовані результати підтвердження наявності чи відсутності дисциплінарного проступку у діях поліцейського стосовно якого проводилося службове розслідування. 
При цьому відповідний висновок є носієм доказової інформації про виявлені порушення.  
Згідно зі статтею 18 Статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає у наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4)подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.
Наказом УПОП №3 Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” від 26.10.2023 №385, призначено службове розслідування у формі письмового провадження та утворено дисциплінарну комісію, за фактом можливого порушення службової дисципліни за участі заступника командира взводу №2 роти №4 штурмового батальйону №1 (“Луганськ-1 імені Героя України Сергія Губанова”) полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” ОСОБА_1 .
07.11.2023 року т.в.о. начальника управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення  «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» затверджено висновок службового розслідування, проведеного за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПОП №3 ДПОП «ОШБ «ЛЮТЬ».
З матеріалів справи службового розслідування (копії яких долучено до матеріалів даної справи) убачається, що 26.10.2023 до відділу моніторингу УПОП №3 ДПОП “ОШБ “Лють” надійшов рапорт №3159/59/14-2023 від заступника командира полку УПОП №3 ДПОП “ОШБ “Лють” підполковника поліції ОСОБА_2 про те, що 24.10.2023 близько о 17:20, знаходячись у с. Щурове Краматорського району Донецької області ОСОБА_2 доведено наказ командира зведеного підрозділу НОМЕР_1 (управління поліції особливого призначення №3) (далі БТГр №3) ДПОП “ОШБ “Лють” від 23.10.2023 №106 ДСК “Про проведення фортифікаційного облаштування укриттів”, до підпорядкованих поліцейських, в тому числі до заступника командира взводу №2 роти №4 штурмового батальйону №1 (“Луганськ-1 імені Героя України Сергія Губанова”) полку УПОП №3 ДПОП “ОШБ “Лють” капітана поліції ОСОБА_1 .
Після оголошення та доведення до поліцейських вказаного наказу, ОСОБА_1 повідомив, що наказ зрозумілий, але виконати його не в змозі, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, однак жодний з працівників поліції будь-яких документів щодо перебування на лікарняному не надав.
У подальшому, починаючи з 00:00 годин 26.10.2023 та протягом дня, жоден з працівників поліції, які визначені у наказі №106 ДСК, до виконання поставлених завдань з обладнання інженерно-фортифікаційних споруд (окопів, бліндажів, щілин тощо), з метою забезпечення надійного укриття від обстрілів противника під час пересування особового складу в зоні відповідальності, не приступили.
За вказаним фактом, Листом УПОП №3 ДПОП “ОШБ “Лють” від 10.11.2023 №3839/59/14-2023 було повідомлено ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську про вчинення окремими поліцейськими полку УПОП №3 ДПОП “ОШБ “Лють”, в тому числі ОСОБА_1 кримінального правопорушення.
З пояснень позивача, які були надані в ході службового розслідування  вбачається, що 24.10.2023 йому було доведено бойове розпорядження про зведення фортифікаційних споруд в районі села Курдюмівка. Зі змістом наказу був ознайомлений, від виконання наказу не відмовлявся, але в зв`язку з гіпертонічною хворобою виконувати наказ не мав змоги.
Крім того позивач вказав, що 13.10.2023 потрапив в лікарню МВС міста Слов`янськ з діагнозом гіпертонічний криз (тиск 208/110). На протязі трьох днів йому проводили лікування. 14.08.2023 написав рапорт на звільнення за власним бажанням вх. №5108 від 22.08.2023 у зв`язку з прогресуванням гіпертонічної хвороби. Також неодноразово доводив це до керівництва підрозділу. 16.10.2023 було повідомлено, що будуть виводити з бойового розпорядження, тих хто перебував на лікарняному, мають їх закрити, що ОСОБА_1 і зробив. 18.10.2023 побратимів, з якими ОСОБА_1 проживав в санаторії вивели з бойового розпорядження до міста Дніпро. ОСОБА_1 залишився у таборі, стан його здоров`я за три дні лікування не покращився, відновити лікування стаціонарно не мав змоги, бо не було транспортного засобу. За рецептом лікаря ОСОБА_1 приписано медикаментозне лікування по місцю дислокації та рекомендації після виводу з бойового розпорядження, повний курс обстеження і стаціонарне лікування. На  час опитування ОСОБА_1 вказав, що почуває себе погано, тиск на протязі дня змінюється, паморочиться голова, часом виникає блювота. В день зачитування бойового розпорядження, медичні працівники підрозділу тиск не міряли, бо не було прибору, хоча ОСОБА_1 почував себе погано. Просив керівництво підрозділу в найближчий час вивести його з бойового розпорядження для подальшого лікування.
Також, ОСОБА_1 до свого власноруч написаного пояснення додав довідку про тимчасову непрацездатність від 16.10.2023 №934, в якій зазначено перебування останнього на лікарняному у період з 13.10.2023 по 16.10.2023, виписку із медичної карти стаціонарного хворого терапевтичного відділення №674 лікарні з поліклінікою м. Краматорськ ДУ “ТМО МВС України по Донецькій області”, а також направлення на стаціонарне лікування з діагнозом “гіпертонічний криз”.
Опитаний в ході службового розслідування заступник командира полку УПОП №3 ДПОП “ОШБ “Лють” підполковник поліції ОСОБА_2 пояснив, що на підставі бойового розпорядження ОСУВ “Хортиця” від 14.08.2023 №116/1/4276т та бойового розпорядження оперативно-тактичного угрупування “Соледар” від 14.08.2023 №1314/4/9/5699т/ОКП залучені до заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України працівники поліції, зокрема, ОСОБА_1 24.10.2023 приблизно о 17:20, знаходячись на ділянці місцевості, розташованої у с. Щурове Краматорського району Донецької області ним ( ОСОБА_2 ) до вищезазначених поліцейських доведено наказ командира БТГр №3 ДПОП “ОШБ “Лють” від 23.10.2023 №106 ДСК “Про проведення фортифікаційного облаштування укриттів” (далі - наказ №106 ДСК), відповідно до якого, на виконання вимог бойового розпорядження командира ЗП ДПОП “ОШБ “Лють” від 22.10.2023 №118/01/59/03-2023г/БР, відповідно до вимог БР ОСУВ “Хортиця” від 14.08.2023 №116/1/4276т, від 26.09.2023 №116/1/4992т, вимог БР ОТУ “Соледар” від 20.10.2023 №1314/4/9/7345т/ОКП, від 13.10.2023 №1314/4/9/8445т/ОКП, вищевказані поліцейські починаючи з 00:00 26.10.2023 повинні провести роботи, щодо обладнання інженерно-фортифікаційних споруд (окопів, бліндажів, щілин тощо) з метою забезпечення надійного укриття від обстрілів противника під час пересування особового складу в зоні відповідальності. Після оголошення та доведення до поліцейських наказу, ОСОБА_1 повідомив, що наказ зрозумілий, але виконати вони його не в змозі, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Однак будь-яких документів, щодо перебування на лікарняному не надав.
У подальшому, починаючи з 00:00 26.10.2023 та протягом дня, жоден з працівників поліції, які визначені у наказі №106 ДСК, до виконання поставлених завдань з обладнання інженерно-фортифікаційних споруд (окопів, бліндажів, щілин тощо) з метою забезпечення надійного укриття від обстрілів противника під час пересування особового складу в зоні відповідальності не приступили.
Опитані в ході проведення службового розслідування командир БТГр №3 ДПОП “ОШБ “Лють” ОСОБА_3 ,  старший лейтенант поліції ОСОБА_4 ,  лейтенант поліції ОСОБА_5 , капітан поліції ОСОБА_6 та лейтенант поліції ОСОБА_7 надали аналогічні за змістом пояснення у яких зазначили, що в результаті доведення бойового завдання було встановлено факт відмови від виконання бойової задачі поліцейськими у зв`язку з перебуванням на лікарняному та за інших обставин.
Відтак, зібраними у справі доказами підтверджуються обставини щодо невиконання позивачем наказу командира зведеного підрозділу БТГр №3 (управління поліції особливого призначення №3) ДПОП “ОШБ “Лють” від 23.10.2023 №106 ДСК “Про проведення фортифікаційного облаштування укриттів”.
Згідно із пунктами 1 та 2 статті 18 Закону України “Про Національну поліцію”, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до частини 1 статті 64 Закону 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові та усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Під час дії воєнного стану поліція особливого призначення в ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до  Закону України  "Про оборону України" шляхом безпосереднього ведення бойових дій (ч.4 ст. 24 Закону 580-VIII).
Постановою КМ України № 30 від 13.01.2023 року утворити як юридичну особу публічного права міжрегіональний територіальний орган Національної поліції - Департамент поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють”.
Відповідно до положення про Департамент поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють”, Департамент відповідно до покладених на нього завдань  здійснює участь, у разі виникнення загрози державному суверенітету України та територіальній цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії  проти України, в обороні України відповідно до Закону України « Про оборону України»  шляхом безпосереднього ведення бойових дій за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, під час дії правового режиму воєнного стану.    
Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що затверджений Законом України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” (далі Дисциплінарний статут), Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених  статтею 18  Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського серед іншого: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону (пункти  1, 2, 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
07.06.2023 року  позивача під особистий підпис ознайомлено  з посадовою інструкцією, заступника командира взводу №2 роти №4 штурмового батальйону №1 (“Луганськ-1 імені Героя України Сергія Губанова”) полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють”, затвердженою 15.05.2023 року. 
Згідно  підпункту 3  розділу 1 вказаної посадової інструкції (а.с. 128-129),  заступник командира взводу серед іншого  у своїй діяльності керується  наказами, розпорядженнями та дорученнями керівництва.
За змістом підпунктів 3 та 6 пункту 1 розділу ІІ  вказаної посадової інструкції основними завданнями заступника командира взводу є:
-участь у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України, в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму надзвичайного або воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, зокрема шляхом виконання, бойових розпоряджень, які надані уповноваженими посадовими особами та бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння), спеціальних та технічних засобів відповідно до законодавства України;
- виконання бойових завдань з відсічі збройної агресії, проведення штурмових, контрдиверсійних та пошуково-фільтраційних заходів.
Згідно підпунктів 3, 4 та 21 пункту 2 розділу ІІ обумовленої посадової інструкції   заступник командира взводу: 
організовує всебічне забезпечення та підготовку особового складу до виконання поставлених завдань у ході відсічі збройної агресії проти України, в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони та здійсненні  заходів правового режиму  надзвичайного або воєнного стану в разі його оголошення на всій території України або окремій місцевості, зокрема шляхом виконання бойових завдань; 
відповідає за бойову готовність підрозділу, правильне застосування особового складу та за успішне виконання поставлених завдань;  
здійснює інші функції, що випливають з покладених на нього завдань, які передбачені Законами України  «Про Національну Поліцію», «Про оборону України», «Про національну безпеку України», «Про правовий режим воєнного стану», іншими актами законодавства України. 
За приведених положень законодавства та фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що внаслідок невиконання наказу командира зведеного підрозділу БТГр №3 (управління поліції особливого призначення №3) ДПОП “ОШБ “Лють” від 23.10.2023 №106 ДСК “Про проведення фортифікаційного облаштування укриттів”, заступником командира взводу №2 роти №4 штурмового батальйону №1 (“Луганськ-1 імені Героя України Сергія Губанова”) полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють” капітаном поліції ОСОБА_1 порушено вимоги  пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України “Про Національну поліцію”, пунктів 1, 2, 4 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, підпунктів 3 та 6 пункту 1, підпунктів 3, 4 та 21 пункту 2 розділу ІІ посадової інструкції заступника командира взводу №2 роти №4 штурмового батальйону №1 (“Луганськ-1 імені Героя України Сергія Губанова”) полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють”, затвердженої 15.05.2023 року.
Стосовно ж застосованого до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції в період воєнного стану, то колегія суддів зазначає наступне.
Згідно усталеної практики Верховного Суду, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень (постанови Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 806/647/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18, від 28.10.2021 у справі № 520/1578/2020, від 09.02.2022 у справі № 160/12290/20 та ін.)
Натомість, у цій справі судами встановлено, що до позивача застосовано дисциплінарне стягнення в період воєнного стану.
Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123-IX Дисциплінарний статут доповнено розділом V такого змісту: «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану». Вказані зміни набрали чинності 01.05.2022.
Частиною першою статті 26 Дисциплінарного статуту визначено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша статті 29 Дисциплінарного статуту).
За змістом частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою.
Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно, як помилково вважає позивач.
Отже, повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.
Аналогічна правова позиція з вказаного питання, викладена у постанові ВС від 23 листопада 2023 року у справі №420/14443/22.
З матеріалів справи також убачається, що дисциплінарною  комісією при накладені дисциплінарного стягнення на позивача у вигляді звільнення зі служби в поліції ураховано, що  позивач за період служби характеризувався посередньо, що дисциплінарний поступок скоєний ним в умовах воєнного стану. Також комісією ураховано, що дисциплінарний проступок вчинено позивачем  повторно до зняття у встановленому порядку попереднього стягнення, а саме – сувора догана, наказ УПОП №3 ДПОП “ОШБ “Лють” від 23.10.2023 №378, що підтверджується довідкою від 31.10.2023 №3405/59/14-2023. Обставин, щодо вчинення дисциплінарного поступку у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони, що пом`якшують відповідальність поліцейського ОСОБА_1 в ході службового розслідування не встановлено.
При цьому, жодних належних доказів, які б спростовували окреслені висновки службового розслідування, позивачем до суду не надано.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку  про відсутність порушень з боку відповідача щодо порядку застосування дисциплінарного стягнення до позивача у період дії воєнного стану.
Стосовно ж доводів скаржника, що він не приступив до виконання наказу від 23.10.2023 №106ДСК у зв`язку з погіршенням стану здоров`я безпосередньо у визначений в наказі термін, а саме з 00 год. 00 хв. 26.10.2023 до 00 год. 00 хв. 31.10.2023, то вказані доводи не підтверджено жодними доказами. Наявна у матеріалах  справи виписка із медичної карти стаціонарного хворого терапевтичного відділення №674  підтверджує  погіршення стану здоров`я позивача лише у період з 13.10.2023 по 16.10.2023 року.
Як наслідок, позивачем в порушення ч.1 ст.77 КАС України не надано суду належних та допустимих доказів,  які б підтверджували його звільнення від виконання обов`язків в термін з 00 год. 00 хв. 26.10.2023 до 00 год. 00 хв. 31.10.2023 щодо проведення фортифікаційного облаштування укриттів, покладених наказом від 23.10.2023 №106ДСК.
Стосовно ж доводів апеляційної скарги, які стосуються  того, що позивач та інші поліцейські  не змогли провести фортифікаційне облаштування укриттів  через те, що командирами не було вчинено та не повідомлено жодних подальших організаційних дій та не надано конкретних вказівок поліцейським для організації та здійснення виконання зазначеного наказу, то колегія суддів вказані доводи відхиляє, позаяк за змістом посадової інструкції позивача, він як заступник командира взводу зобов`язаний організувати всебічне забезпечення та підготовку особового складу до виконання поставлених завдань у ході відсічі збройної агресії проти України, в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони та здійсненні  заходів правового режиму  надзвичайного або воєнного стану в разі його оголошення. 
Натомість, позивач не надав та не зазначив, як в ході службового розслідування так і в ході розгляду цієї справи в суді  жодних доказів з приводу повідомлення  вищого керівництва  про неможливість своєчасного забезпечення виконання наказу командира зведеного підрозділу НОМЕР_1 (управління поліції особливого призначення №3) ДПОП “ОШБ “Лють” від 23.10.2023 №106 ДСК “Про проведення фортифікаційного облаштування укриттів”  через об`єктивні та непереборні обставини. 
Враховуючи вищевикладене,  суд погоджується з висновком суду  першої інстанції, що відповідач, приймаючи оскаржувані накази діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України.
Враховуючи наведене, суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у  цій справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат  у даній справі - відсутні. 
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
                                             П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року  у справі № 140/1297/24  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос