ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року 
м. Київ

справа № 340/3612/22
адміністративне провадження № К/990/12709/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача                                                    Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів -                                                      Жука А.В.,
   Мартинюк Н.М.,

за участі:
секретаря судового засідання Зайчишиної Т.В.,

представника позивача - Галковської О.І.,
представника відповідача - Лагоди Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу 
за касаційною скаргою Голованівської районної військової адміністрації Кіровоградської області 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 (головуючий суддя - В.В. Науменко)
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.03.2023 (головуючий суддя - Т.С. Прокопчук, судді: О.О. Круговий, А.В. Шлай)
у справі № 340/3612/22
за позовом ОСОБА_1 
до Голованівської районної військової адміністрації Кіровоградської області
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування 
1. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Голованівської районної військової адміністрації Кіровоградської області, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Голованівської районної військової адміністрації Кіровоградської області, що виявилась у непогодженні дострокового припинення відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Голованівську районну військову адміністрацію Кіровоградської області допустити ОСОБА_1 до виконання своїх трудових (посадових) обов`язків.
2. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач указує, що розпорядженням заступника голови Голованівської районної військової адміністрації Кіровоградської області позивачу надано відпустку без збереження заробітної плати на період дії карантину з 07.12.2021. У зв`язку з тим, що у позивача змінились сімейні обставини й зникла потреба у відпустці, позивач подала заяву на ім`я першого заступника начальника Голованівської районної військової адміністрації Кіровоградської області, у якій просила дозволу вийти на роботу з відпустки без збереження заробітної плати за угодою сторін з 22.06.2022. На вказану заяву позивач отримала відповідь, згідно з якою позивачу відмовлено у виході на роботу. На думку позивача, такі дії відповідача є такими, що порушують законне право позивача на працю.  
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
3. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2022, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.03.2023, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Голованівської районної військової адміністрації Кіровоградської області щодо непогодження ОСОБА_1 дострокового припинення відпустки без збереження заробітної плати. Зобов`язано Голованівську районну військову адміністрацію Кіровоградської області допустити ОСОБА_1 до виконання своїх трудових обов`язків.
4. При ухваленні рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що надання відпустки та перебування у ній є саме правом, а не обов`язком працівника, при цьому угода між працівником та роботодавцем щодо надання відпустки, передбаченої статтею 26 Закону України «Про відпустки», необхідна саме при наданні такої відпустки, а не під час виходу з неї. З урахуванням чого суди дійшли висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки без будь-яких законних підстав не погодив позивачу строк дострокового припинення відпустки без збереження заробітної плати та не допустив останню до роботи, внаслідок чого порушено право позивача на працю та можливість заробляти собі на життя працею, що передбачено Конституцією України.
Короткий зміст касаційної скарги 
5. Не погодившись із вказаними судовими рішеннями, відповідачем подано до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, скаржник просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, натомість ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. 
6. Підстави, на яких подана касаційна скарга, скаржник вказує пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтовуючи посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач вказує, що станом на дату подання касаційної скарги відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування частин другої та четвертої статті 84 Кодексу законів про працю України, статті 26 Закону України «Про відпустки» у правовідносинах щодо дострокового припинення відпустки без збереження заробітної плати. 
7. На переконання скаржника, відповідно до частин другої, четвертої статті 84 Кодексу законів про працю України, статті 26 Закону України «Про відпустки», угода між працівником та власником або уповноваженим ним органом має місце не лише при наданні відпустки без збереження заробітної плати за угодою сторін, а і при її припиненні. 
Позиція інших учасників справи
8. У відзиві на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами касаційної скарги не погоджується, просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, рішення судів попередніх інстанцій - без змін.  
Рух касаційних скарг
9. Ухвалою Верховного Суду від 13.04.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Голованівської районної військової адміністрації Кіровоградської області. 
10. Ухвалою Верховного Суду від 01.05.2024 призначено справу до касаційного розгляду в судовому засіданні на 21.05.2024 на 14 год 00 хв.
11. У судовому засіданні 21.05.2024 представник відповідача підтримав вимоги касаційної скарги з підстав, просив рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
12. Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення касаційної скарги. 
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи 
13. Розпорядженням голови Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 12.07.2021 № 166-к ОСОБА_1 призначено на посаду заступника голови Голованівської районної державної адміністрації з 14.07.2021. 
14. Розпорядженням заступника голови Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 24.11.2021 № 194-к ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати на період дії карантину з 07.12.2021. 
15. Заявою від 22.06.2022, адресованою першому заступнику начальника Голованівської районної військової адміністрації, позивач просить дозволу достроково вийти на роботу з відпустки без збереження заробітної плати за угодою сторін на час карантину, з 22.06.2022, у зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 змінилися сімейні обставини та зникла потреба у відпустці.
16. Листом Голованівської районної військової адміністрації Кіровоградської області від 22.07.2022 № 01-32/9/2 позивача повідомлено, що вона перебуває у відпустці без збереження заробітної плати на час дії карантину, а дію карантину на території України продовжено до 31.08.2022 включно. Зазначено, що надання такого виду відпустки та достроковий вихід із неї відбувається за згодою роботодавця та працівника, а роботодавець, у свою чергу, не зобов`язаний задовольняти прохання працівника щодо дострокового виходу з такої відпустки за власним бажанням на період дії карантину. 
Позиція Верховного Суду
Джерела права, оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
17. Приписами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
18. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України). 
19. Колегія суддів, перевіривши доводи касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених у статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить із такого.
20. Касаційне провадження у справі, що розглядається, відкрито з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
21. Спірні правовідносини між сторонами склалися з приводу непогодження відповідачем дострокового припинення відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1 . 
22. Так, питання щодо надання відпустки без збереження заробітної плати визначено у статті 84 Кодексу законів про працю України.
23. За приписами статті 84 Кодексу законів про працю України у випадках, передбачених статтею 25 Закону України «Про відпустки», працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати.
За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та роботодавцем, але не більше 15 календарних днів на рік.
У разі встановлення Кабінетом Міністрів України карантину відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» термін перебування у відпустці без збереження заробітної плати на період карантину не включається у загальний термін, встановлений частиною другою цієї статті.
24. Статтею 25 Закону України «Про відпустки» врегульовано питання щодо надання працівникові відпустки без збереження заробітної плати в обов`язковому порядку. 
25. Також статтею 26 Закону України «Про відпустки» унормовано питання надання відпустки без збереження заробітної плати за згодою сторін. 
26. За змістом статті 26 Закону України «Про відпустки» за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.
У разі встановлення Кабінетом Міністрів України карантину відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» термін перебування у відпустці без збереження заробітної плати на період карантину не включається у загальний термін, встановлений частиною першою цієї статті.
27. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавством визначено такі види неоплачуваної відпустки за заявою працівника:
- обов`язкова - за зверненням працівника, яке роботодавець має задовольнити в обов`язковому порядку;
- за угодою сторін - за зверненням працівника та узгодженням з роботодавцем строків, тривалості відпустки без збереження заробітної плати або відмовою роботодавця надавати працівнику цю відпустку.
28. У межах спірних правовідносин судами встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачу надано відпустку без збереження заробітної плати за згодою сторін на період дії карантину. 
29. Аналіз положень статті 26 Закону України «Про відпустки» вказує на те, що така відпустка надається за заявою працівника за погодженим з роботодавцем терміном початку відпустки та її тривалістю. 
30. Водночас Законом України «Про відпустки» не врегульовано питання щодо дострокового припинення відпустки без збереження заробітної плати. 
31. Проте стаття 26 Закону України «Про відпустки» визначає, що таку відпустку надають на строк, обумовлений угодою між працівником та роботодавцем, а отже, є підстави вважати, що умови з дострокового припинення такої відпустки є аналогічними умовам її надання. 
32. Отже, Верховний Суд доходить висновку, що дострокове припинення неоплачуваної відпустки також має бути обумовлено угодою між працівником та власником. 
33. Ураховуючи викладене, висновок судів попередніх інстанцій, що угода між працівником та роботодавцем щодо надання відпустки, передбаченої статтею 26 Закону України «Про відпустки», необхідна лише при наданні такої відпустки, а не під час виходу з неї, є помилковим. 
34. Водночас Суд зауважує, що оскільки відпустка, передбачена статтею 26 Закону України «Про відпустки», надається за згодою сторін, відповідно у наказі (розпорядженні) про надання такої відпустки має бути обумовлено підстава відпустки, термін її початку та тривалість. 
35. Як зазначалося вище, згідно з розпорядженням від 24.11.2021 № 194-к ОСОБА_1 відбула у відпустку без збереження заробітної плати на період дії карантину з 07.12.2021. 
36. Зі змісту вказаного розпорядження випливає, що конкретний термін відпустки ОСОБА_1 сторонами не визначено. 
37. У подальшому 25.05.2022 позивачем на ім`я першого заступника начальника Голованівської районної військової адміністрації подано заяву, у якій ОСОБА_1 вказує, що перебуває поза межами території України і не має можливості прибути в Україну, а тому просить надати їй відпустку без збереження заробітної плати у зв`язку із введенням воєнного стану на території України з 01.06.2022 на період дії воєнного стану.  
38. Листом першого заступника начальника Голованівської районної військової адміністрації від 26.05.2022 № 01-32/7/2, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про надання відпустки без збереження заробітної плати на період дії воєнного стану, позивачу відмовлено у наданні такої відпустки та повідомлено її про те, що 01.06.2022 ОСОБА_1 повинна приступити до виконання своїх посадових обов`язків. 
39. З огляду на вищезазначене Суд дійшов висновку, що з 01.06.2022 угода між позивачем та відповідачем щодо перебування позивача у відпустці без збереження заробітної плати відсутня. Тому є підстави вважати, що з 01.06.2022 у позивача виник обов`язок щодо виходу на роботу, чого позивачем не було виконано. Відповідно у відповідача за невихід позивача на роботу виникло право на застосування заходів дисциплінарного впливу, чого відповідачем також не було вжито. 
40. Така поведінка роботодавця у спірних правовідносинах призвела до ситуації правової невизначеності, оскільки сторони угоди щодо погодження відпустки не досягли і роботодавець не вчинив жодних дій. 
41. Як наслідок, дії відповідача щодо відмови позивачу щодо дострокового виходу з відпустки за заявою позивача від 23.06.2022, за умови відсутності угоди сторін про погодження відпустки за нових підстав, Верховний Суд розцінює як такі, що не узгоджуються з конституційним принципом, закріпленим у статті 43 Основного Закону, якою встановлено гарантії права на працю. 
42. Верховний Суд зауважує, що право на працю є невідчужуваним і передбачає забезпечення рівних можливостей для його реалізації. Особа не може бути позбавлена заробітної плати, а також можливості виконувати роботу, без своєї вини, оскільки за умови такого позбавлення вона не зможе заробляти собі на життя і, таким чином, її буде позбавлено фундаментального права, що забезпечує її існування.
43. Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007                    № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 вказав, що право на працю (стаття 43 Конституції України) є природною потребою людини своїми фізичними та розумовими здібностями забезпечувати власне життя та передбачає можливість як самостійно займатися трудовою діяльністю, так і працювати за трудовим договором (контрактом).
44. Європейський суд з прав людини, аналізуючи поняття «приватного життя» за пунктом першим статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказав, що приватне життя «включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру». Стаття 8 Конвенції «захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом». Поняття «приватне життя» в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей значно можуть розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, заява             № 21722/11).
45. Отже, Верховний Суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах відповідачем порушено право позивача щодо реалізації права на працю. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
46. Відповідно до частини першої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
47. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина четверта статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України). 
48. Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що при ухваленні рішень, суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права. За таких обставин рішення судів попередніх інстанцій підлягають зміні щодо мотивів задоволення позову у справі. Висновки щодо розподілу судових витрат 
49. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 139, 327, 341, 344, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу Голованівської районної військової адміністрації Кіровоградської області задовольнити частково. 
2. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.03.2023 у справі № 340/3612/22 змінити в частині мотивів, виклавши їх в редакції цієї постанови.
3. В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08.03.2023 у справі № 340/3612/22 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді                                                                  А.В. Жук

          Н.М. Мартинюк