ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" березня 2024 р.                                                                   Справа №909/693/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                            Галушко Н.А.
суддів                                                                                Желіка М.Б.                                                                                                                        Орищин Г.В.

секретар судового засідання – Кишенюк Н.Т.

за участю представників учасників процесу:
від позивача – Онищук М.Б. – представник; Баранецька М.Р. – представник;
від відповідача – Семків М.Н. – представник; Задна Р.Є. – представник.

розглянувши апеляційні скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ б/н від 28.12.2023 (вх №ЗАГС 01-04/3913/23 від 29.12.2023) та Товариства з обмеженою відповідальністю “СМЕК”, м.Івано-Франківськ (вх №ЗАГС 01-04/3883/23 від 26.12.2023)
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.12.2023 (суддя Ткаченко І.В)
у справі: № 909/693/23 
за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ
до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю “СМЕК”, м. Івано-Франківськ
про стягнення 791 856,00 грн пені та штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором,

ВСТАНОВИВ
Короткий зміст позовних вимог.
На розгляд Господарського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю  “СМЕК” про стягнення 791 856,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення своїх договірних зобов`язань відповідач прострочив виконання робіт, у зв`язку з чим позивачем нараховано штраф та пеню.
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції. 
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 07.12.2023 у справі №909/693/23 позов задоволено частково. Стягнуто з ТзОВ "СМЕК" на користь АТ "Укртрансгаз" 140 400 грн штрафу та 255 528 грн пені та 11  877,84 грн  судового збору. В частині позовних вимог АТ "Укртрансгаз" про стягнення з ТзОВ "СМЕК" 140 400 грн штрафу та 255 528 грн пені - відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Товариством з обмеженою відповідальністю “СМЕК” подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.12.2023 у справі №909/693/23 та відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та штрафу повністю. За умови стягнення пені та штрафу з відповідача вирішити питання про зменшення цієї суми на 90%.
Скаржник вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, зокрема, ст. 231 ГК України, ст. 551 ЦК України.
Апелянт зазначає, що судом не враховано факт вилучення у нього техніки на потреби ЗСУ, мобілізацію його працівників.
29.12.2023 на адресу апеляційного суду надійшла апеляційна скарга від АТ "Укртрансгаз", в якій товариство просило скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.12.2023 у справі №909/693/23 в частині відмови у стягненні 140000 грн штрафу та 255528 грн пені та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
АТ "Укртрансгаз" вважає, що оскаржуване рішення в частині висновків про зменшення пені та штрафу на 50 відсотків таке, що прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків обставинам справи.
Також АТ "Укртрансгаз" вказало, що, на його думку, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме, ст.ст. 509,551 ЦК України, ст. 233 ГК України.
Скаржник вважає, що судом не дотримано принципів справедливості, добросовісності, розумності та пропорційності при зменшенні штрафних санкцій на 50%.

Процесуальні дії суду у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2023 справу №909/693/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя – Галушко Н.А., судді Желік М.Б., Орищин Г.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ "СМЕК", призначено розгляд справи на 06.02.2024.
Ухвалою Західного апеляційного Господарського суду від 03.01.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз (вх №ЗАГС 01-04/3913/23 від 29.12.2023) залишено без руху, скаржника зобов`язано усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надіслати на адресу Західного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 8        908,38 грн та виконати вимоги ч.6 ст. 6 ГПК України щодо реєстрації електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
15.01.24 до Західного апеляційного Господарського суду надійшла заява від 12.01.2024 (вх.№01-04/287/24) про усунення недоліків апеляційної скарги, у якій міститься інформація про наявність електронного кабінету скаржника та його представника, також долучено квитанцію від 10.01.2024 № 529 про сплату судового збору в сумі 8 908,38 грн 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз від 28.12.2023 (вх №ЗАГС 01-04/3913/23 від 29.12.2023) на рішення Господарського суду Івано-Франківської області, призначено розгляд справи  на 20.02.2024 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 27.02.2024.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 призначено апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ б/н від 28.12.2023 (вх №ЗАГС 01-04/3913/23 від 29.12.2023) до спільного розгляду з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “СМЕК” б/н від 19.12.2023 (вх №ЗАГС 01-04/3883/23 від 26.12.2023) в одне апеляційне провадження, розгляд справи  відкладено  на 27.02.2024.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 19.03.2024
В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задоволити.

Відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 19.03.2024 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Західного апеляційного господарського суду.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
05.07.2023 між АТ "Укртрансгаз" (замовник) та ТОВ "СМЕК" (підрядник) укладено договір №2107000020 про закупівлю робіт (далі - договір) (том 1, а.с. 7-16).
Відповідно до п.1.1 договору підрядник за завданням замовника зобов`язався на свій ризик виконати роботи відповідно до умов цього договору про закупівлю робіт - Інші завершальні будівельні роботи (Ремонт допоміжних будівель і споруд Богородчанського ВУПЗГ) код ЄЗС ДК 021-2015:45450000-6 (далі - роботи), в повному обсязі відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації, а замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього договору.
Пунктом 1.2 договору передбачено, що склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені технічними вимогами та якісними характеристиками (завдання) (додаток №1), договірною ціною (додаток №2), кошторисною документацією (додаток №3) та графіком виконання робіт (додаток №4), які є невід`ємною частиною договору.
Згідно п. 3.1 договору та додатку №2 до договору загальна вартість виконуваних робіт згідно із договірною ціною на будівництво "Інші завершальні будівельні роботи (Ремонт допоміжних будівель та споруд Богородчанського ВУПЗГ)", що здійснюється    в 2021 році" становить 2 807 999 грн 99 коп.
Відповідно до п. 4.1 договору підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 280 (двісті вісімдесят) днів з дати отримання від замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт та виконати роботи з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником графіку виконання робіт.
Пунктом 4.2 договору встановлено, що місце виконання робіт - Богородчанське ВУПЗГ: с. Саджава, урочище "Підземка", 1, Богородчанський район, Івано-Франківська область.
Роботи вважаються прийнятими замовником в повному обсязі шляхом підписання замовником та підрядником без зауважень останнього акта приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та за умови наявності підписаних всіх актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за цим договором (п. 4.11 договору).
Пунктом 6.1 договору встановлено, що жодна із сторін не несе відповідальності    за повне або часткове невиконання    будь-яких умов у разі настання наступних обставин: повінь, пожежа, землетрус,    катастрофи або інших, незалежних від сторін обставин, або ембарго, накладених державною владою на експорт або імпорт, якщо вони    виникнуть після вступу даного договору в силу, прийняття нормативного акту, який унеможливлює виконання даного договору. Якщо    будь-яка з вищевказаних обставин прямо вплине на своєчасність виконання умов, що передбачені цим договором, то вони будуть продовжені на період, рівний по тривалості цим обставинам.
Згідно п. 6.2. договору сторони протягом 20 (двадцяти) календарних днів повинні сповістити одна одну про початок дії обставин непереборної сили, що має бути підтверджено відповідними компетентними органами. В іншому випадку сторони не мають права посилатися на обставини непереборної сили як на причину невиконання обов`язків за цим договором. Строк дії обставин непереборної сили підтверджується довідкою Торгово-промислової палати України.
Відповідно до п. 8.3 договору, у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених графіком виконання робіт, до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1% від ціни договору за кожен день прострочення виконання робіт,    а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів підрядник додатково сплачує    замовнику штраф у розмірі 10% ціни цього договору.
За змістом п. 10.1 Договору (в редакції додаткової угоди №1 від 29.06.2022 (том 1 а.с. 59), договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє в частині виконання робіт до 23 жовтня 2022 р., в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення гарантійного строку, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.
20.07.2021 АТ "Укртрансгаз" надало письмове розпорядження (дозвіл) на початок виконання робіт (лист №1007ВИХ-21-79 "Про виконання договору").
На виконання умов договору, в листопаді 2021 року ТОВ "СМЕК" виконало, а АТ "Укртрансгаз" прийняло частину виконаних робіт на загальну суму 1 842 622 грн 25 коп., що підтверджується підписаними та скріпленими печатками обох сторін актами №1 та №2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2021 року (том 1, а.с 78-87). 
Частина робіт на суму 965  377,74 грн залишилася не виконаною.
Вказані обставини визнаються сторонами по справі.
25.02.2022 у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 р., відповідач направив лист-повідомлення №576/25-02 про призупинення виконання умов договору та просив провести повний розрахунок згідно поданих актів виконаних робіт/надання послуг, у разі наявності таких (том 1, а.с. 88).
25.03.2022 з метою належного виконання своїх зобов`язань щодо повідомлення та підтвердження настання обставин непереборної сили, відповідач надіслав позивачу лист №618/25-03 з копією листа торгово-промислової палати від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1. 
13.09.2022 ТОВ "СМЕК" надіслало АТ "Укртрансгаз" лист №1067/13-09 про розірвання договору у зв`язку з тим, що воєнний стан в Україні триває понад 6 (шість) місяців і виконання зобов`язань перед позивачем стало неможливим (том 1, а.с. 92).
У зв`язку з простроченням відповідачем виконання робіт, АТ "Укртрансгаз" нарахувало ТОВ "СМЕК" пеню та штраф, що стало підставою подання позову до суду та є предметом даного спору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених    статтею 11 цього Кодексу.
Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1    ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього    Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Частиною 1 статті 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Відповідачем по справі зобов`язання за договором №2107000020 від 05.07.2023 в частині виконання робіт виконано частково.
Відповідно до ч. 1    ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Статтею 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Відповідач зазначав, що він не зміг виконати роботи відповідно до умов    договору внаслідок дій обставин непереборної сили (введення воєнного стану в Україні), що підтверджується довідкою Торгово-промислової палати України.
Разом з тим, як вбачається з листа Торгово-промислової палати України №1009/05-5 від 07 квітня 2023, станом на 07 квітня 2023 р. в Єдиному Реєстрі сертифікатів відомості щодо видачі ТОВ "СМЕК" Довідки (Сертифіката) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) відсутні, а довідка №Ф-454/09 від 08 вересня 2022 р. не може бути належним доказом підтвердження дії форс-мажорних обставин щодо неможливості виконання ТОВ "СМЕК" зобов`язань за спірним договором.
Зазначені обставини, встановлені в рішенні Господарського суду Івано-Франківської області від 22 червня 2023 р. у справі № 909/168/23.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили,    не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Товариство з обмеженою відповідальністю “СМЕК” в апеляційній скарзі зазначило, що  судом першої інстанції неправильно застосовано норм ст. 231 ГК України, ст. 551 ЦК України.
Щодо вищенаведеного  колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.
За змістом частин 2, 4 ст. 231 ГК України, у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Як вже зазначалося вище, у п. 8.3 договору сторони визначили, що у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених графіком виконання робіт, до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1% від ціни договору за кожен день прострочення виконання робіт,    а при порушенні строку виконання робіт    більш ніж на 30 календарних днів підрядник додатково сплачує    замовнику штраф у розмірі 10% ціни цього договору.
З огляду на викладене, позивач обґрунтовано та правомірно розрахував розмір штрафу та пені, а тому вимога АТ "Укртрансгаз" про стягнення з ТОВ "СМЕК"    280 800 грн штрафу та 511 056 грн пені ґрунтується на вказаному вище пункті договору.
Разом з тим, відповідачем було подано до суду першої інстанції клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій. Також ТОВ "СМЕК" в апеляційній скарзі просило зменшити розмір штрафних санкцій на 90%.
Відповідно до    ст. 233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
За змістом ч. 3    ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер. Вона не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.
Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за неналежне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.
Вирішуючи питання зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення неустойки.
При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.
Подібна правова позиція зазначена Верховним Судом у постанові від 16 березня    2021 р. у справі № 922/266/20.
Чинним законодавством не врегульований граничний розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно із приписами    ст. 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання останньому збитків в результаті дій відповідача. 
Разом з тим, відповідач більшість передбачених договором робіт виконав, а не виконаними залишилися роботи на суму 965 377 грн 74 коп., тоді як згідно п. 8.3 договору йому нараховані штраф та пеня від загальної ціни договору (2 807 999 грн 99 коп.).
Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано та правомірно враховано, те, що  на підставі даних часткових нарядів по мобілізації, для передачі у розпорядження військових формувань, які ведуть бойові дії по захисту від російської агресії, у ТОВ "СМЕК" на допомогу Збройним Силам України вилучено ряд автотранспортних засобів (техніки), що підтверджується належними та допустимими доказами.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги необхідність дотримання балансу інтересів обох сторін, протидії необґрунтованого збагачення однієї з сторін за рахунок іншої, суд першої інстанції обґрунтовано зменшив розмір пені та штрафу    на 50 відсотків, а саме до 140 400 грн штрафу та 255 528 грн пені.
З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз"  про скасуваня ріщення суду першої інстанції в частині зменшення штрафних санкцій  не підлягають задоволенню.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з позивача на користь відповідача 140 400 грн штрафу та 255 528 грн пені.
Арґументи, наведені в апеляційних скаргах, не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відхиляючи доводи скаржника, суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі “Пронін проти України”, в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі “Шевельов проти України”).
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України).
З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване рішення, прийшла до висновку, що з врахуванням фактичних матеріалів справи, воно прийняте з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційних скарг та скасування оскаржуваного рішення не вбачає. 
Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України за розгляд апеляційних скарг слід  покласти на скаржників.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284  ГПК України 

Західний апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.12.2023 у справі №909/693/23  залишити без змін.
2. Апеляційні скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ б/н від 28.12.2023 (вх №ЗАГС 01-04/3913/23 від 29.12.2023) та Товариства з обмеженою відповідальністю “СМЕК”, м.Івано-Франківськ (вх №ЗАГС 01-04/3883/23 від 26.12.2023) залишити  без задоволення.
Витрати зі сплати судового збору залишити за скаржниками.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 01.04.2024.

Головуючий суддя                                                             Галушко Н.А.

Суддя                                                                      Желік М.Б.

Суддя                                                                      Орищин Г.В.