ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року 
м. Київ
справа №380/2263/22
адміністративне провадження № К/990/36579/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №380/2263/22
за позовом ОСОБА_1 
до військової частини НОМЕР_1 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року (головуючий суддя: Желік О.М.)
і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року (головуючий суддя: Улицький В.З., судді: Кузьмич С.М., Матковська З.М.).
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог 
1. У січні 2022 року ОСОБА_1 пред`явив позов до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування й виплати йому в неналежному (зменшеному) розмірі індексації грошового забезпечення за період з квітня 2014 року до 1 січня 2016 року;
- зобов`язати відповідача нарахувати й виплатити йому з квітня 2014 року до 1 січня 2016 року індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення дексації грошового забезпечення) січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум індексації грошового забезпечення за вказаний період, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі також - «Порядок №44»);
- визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування й невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року до 25 жовтня 2017 року;
- зобов`язати відповідача нарахувати й виплатити йому з 1 січня 2016 року до 25 жовтня 2017 року індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку 44;
- зобов`язати відповідача нарахувати й виплатити йому компенсацію втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з квітня 2014 року по день її фактичної виплати відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44.
2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що з квітня 2014 року до 25 жовтня 2017 року він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 
Позивач стверджував, що за період з квітня 2014 року до 1 січня 2016 року відповідач виплачував йому індексацію у заниженому розмірі, оскільки протиправно застосував інші місяці, ніж січень 2008 року, у якості базових. 
Також позивач зазначав про те, що в інші періоди відповідач узагалі не нараховував і не виплачував йому індексацію грошового забезпечення.
На цій основі позивач доводив, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про індексацією грошових доходів населення» і допустив протиправні дії й бездіяльність.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року, позов задоволено частково.
- визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування й виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 16 квітня 2014 року до 31 грудня 2015 року, враховуючи квітень 2014 року та квітень 2015 року як базові місяці;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16 квітня 2014 року до 31 грудня 2015 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, а також здійснити її виплату із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб та з урахуванням вже виплачених сум;
- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року до 25 жовтня 2017 року;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року до 25 жовтня 2017 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, а також здійснити її виплату із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
4. Задовольняючи позов, суд виходив з того, що базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців за період з квітня 2014 року до жовтня 2017 року має бути січень 2008 року, оскільки з січня 2008 року до березня 2018 року їхні посадові оклади, залишалися незмінними.
Відмовляючи у задоволенні вимог в частині виплати компенсації сум податку з доходів фізичних осіб та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхнього виплати, суд дійшов висновку про передчасність цих вимог.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву
5. Військова частина НОМЕР_1 просить Верховний Суд скасувати рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог щодо нарахування й виплати індексації грошового забезпечення за період з 16 квітня 2014 року до 31 грудня 2015 року із застосуванням січня 2008 року як базового місяця та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.
6. В обґрунтування підстав касаційного оскарження покликається на пункти 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - «КАС України»).
Скаржник стверджує, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували пункт 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, у редакції, яка діяла до змін, унесених постановою Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року.
Також скаржник зазначає про те, що суди послалися на нерелевантні висновки Верховного Суду щодо визначення січня 2008 року базовим місяцем, з якого слід обчислювати індекс споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення.
Як стверджує скаржник, унаслідок цих помилок суди зробили хибний висновок щодо можливості визначення січня 2008 року базовим місяцем для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 16 квітня 2014 року до 31 грудня 2015 року. Скаржник вважає, що у межах цього періоду січень 2008 року не міг бути базовим місяцем для індексації.
7. Позивач відзиву на касаційну скаргу не подав, копія ухвали про відкриття касаційного провадження доставлена до його електронного кабінету 7 грудня 2023 року.
ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
8. ОСОБА_1 з 16 квітня 2014 року до 25 жовтня 2017 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 
25 жовтня 2017 року ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 виключений із списків військової частини.
9. Згідно з довідкою №319 від 22 грудня 2022 року про доходи ОСОБА_1 , виданою військовою частиною НОМЕР_1 , позивачу нараховувалась індексації грошового забезпечення у таких періодах та розмірах: 
1) квітень 2014 - 0,00 грн, травень 2014 - 0,00 грн, червень 2014 - 0,00 грн, липень 2014 - 11,43 грн, серпень 2014 - 0,00 грн, вересень 2014 - 145,68 грн, жовтень 2014 - 28,01 грн, листопад 2014 - 0,00 грн., грудень 2014 - 291,10 грн;
2) сiчень 2015 - 0,00 грн, лютий 2015 - 380,01 грн, березень 2015 - 254,56 грн, квiтень 2015 - 0,00 грн, травень 2015 - 91,52 грн, червень 2015 - 285,88 грн, липень 2015 - 316,33 грн, серпень 2015 - 316,33 грн, вересень 2015 - 316,33 грн, жовтень 2015 - 369,13 грн, листопад 2015 - 342,73 грн, грудень 2015 - 342,73 грн;
3) у період з січня 2016 року по жовтень 2017 року індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 не нараховувалась і не виплачувалася.
10. Базовими місяцями для нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення були: 
квітень 2014 року - за період з квітня 2014 року по березень 2015 року; 
квітень 2015 року - за період з квітня 2015 року по грудень 2015 року; 
січень 2016 року - за період з січня 2016 року по жовтень 2017 року.
11. Вважаючи протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неправильного нарахування індексація грошового забезпечення за період з 16 квітня 2014 року до 31 грудня 2015 року, а також щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року до 25 жовтня 2017 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
ІІI. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
12. Згідно з ухвалою Верховного Суду від 6 грудня 2023 року касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів скарги, яка подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
13. У оскарженій частині спірні правовідносини склалися довкола обставин невиплати військовою частиною НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 16 квітня 2014 року до 31 грудня 2015 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.
14. З огляду на доводи й вимоги касаційної скарги та висновки судів попередніх інстанцій, ключове питання справи під час її касаційного перегляду стосується правильності застосування судами Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, й обґрунтованості їхнього висновку щодо можливості визначення січня 2008 року базовим місяцем для індексації грошового забезпечення позивача за період з 16 квітня 2014 року до 31 грудня 2015 року.
15. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надавши оцінку правильності застосування судами норм матеріального й процесуального права, дійшов таких висновків.
16. Механізм індексації має універсальний характер, позаяк індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру. Своєю чергою, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункт 44 постанови Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20).
17. Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення (постанови Верховного Суду від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 7 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19).
18. Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (постанова Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №206/4411/16-а).
19. Порядок проведення індексації грошових доходів населення у редакції, яка застосовувалася до 1 грудня 2015 року, містив поняття «базовий місяць».
Базовим місяцем вважався той місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їхніх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати).
Базовий місяць визначали окремо для кожного працівника у випадку, коли заробітна плата зростала внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої її постійної складової.
Так, для прикладу, абзац 1 пункту 5 Порядку №1078 у редакції, яка застосовувалася до 1 грудня 2015 року, передбачав, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Абзац 3 пункт 10-1 Порядку №1078 у тій же редакції передбачав, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.
Зрештою пункт 10-2 Порядку №1078 у зазначеній редакції передбачав, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
Тож до 1 грудня 2015 року новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового доходу міг бути місяць прийняття (виходу) працівника на роботу, місяць збільшення заробітної плати, а нарахування й виплата індексації мали індивідуальний характер для кожного працівника.
На ці особливості попереднього правового регулювання Верховний Суд уже звертав увагу у пункті 45 постанови від 19 травня 2022 року у справі №200/3859/21.
20. 9 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України видав постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі також - «Постанова №1013»).
Згідно з Пояснювальною запискою до проекту Постанови №1013, мета цього акту полягала у внесенні змін до умов оплати праці працівників установ, закладів, організацій окремих галузей бюджетної сфери, органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, а також забезпечення єдиного підходу до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників. 
21. Пунктом 2 Постанови №1013 були внесені зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Відповідно до зазначеної Пояснювальної записки, ці зміни передбачали:
- «здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Отже, змінюється механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати, при цьому вилучається застосування терміну «базовий місяць»;
- «зменшення розміру індексації заробітної плати у разі підвищення тарифних ставок (окладів), якщо розмір їх підвищення не перевищує величину індексації (чинний механізм передбачає зменшення індексації не тільки при підвищенні тарифних ставок (окладів), а і у разі збільшення доплат та надбавок, що призводить до нарахування різних сум індексації для працівників, які займають однакові посади)».
22. Крім цього, за змістом пунктів 1, 3 Постанови №1013, було встановлено, що:
- підвищуються посадові оклади з 1 грудня 2015 року працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери;
- підвищуються з 1 грудня 2015 року на 10 відсотків посадові оклади працівників, розміри яких затверджено відповідними постановами Уряду;
- у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено відповідними розпорядженнями й постановами Уряду;
- міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року;
- для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення.
23. За змістом пункту 6 постанови №1013 цей акт застосовується з 1 грудня 2015 року.
24. Отже, Постановою №1013 з 1 грудня 2015 року були підвищені посадові оклади окремих працівників бюджетної сфери. Пунктом 3 цієї постанови вирішено підвищити розміри посадових окладів, тарифних ставок, заробітної плати, а також переглянути постійні додаткові виплати, щоб розмір підвищення у грудні 2015 року перевищив суму індексації у грудні 2015 року. За рахунок цього мала б «обнулитися» індексація минулих років, розмір якої зростав внаслідок довготривалого не підвищення доходу працівників. У такому випадку для подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається із січня 2016 року відповідно до Порядку №1078, який уже діяв зі змінами, внесеними Постановою №1013.
25. У цьому контексті системний та цільовий способи тлумачення норм Постанови №1013 дають Суду підстави дійти висновку про те, що січень 2016 року визначений для обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації саме заробітної плати працівникам, яким були підвищені оклади з 1 грудня 2015 року. 
26. Водночас норми Постанови №1013 не встановлювали підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовцям, а отже січень 2016 року не став для них «місяцем підвищення тарифних ставок (окладів)», з якого починається обчислення індексу споживчих цін для подальшої індексації грошового забезпечення, для цілей застосування Порядку №1078 (зі змінами, внесеними Постановою №1013).
Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у пункті 58 постанови від 21 березня 2023 року у справі №620/7687/21, пункті 62 постанови від 22 березня 2023 року у справі №380/1730/22 з подібними правовідносинами.
27. Разом з цим, до числа основних змін, які внесені Постановою №1013 до Порядку проведення індексації грошових доходів населення та пов`язані з індексацією грошового забезпечення військовослужбовців, слід віднести нову редакцію пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, окремими положеннями яких установлено таке:
- у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків;
- обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення;
- для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
28. Порівняльний аналіз викладених положень пунктів 5, 10-1, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення свідчить про те, що внаслідок змін, запроваджених Постановою №1013, з 1 грудня 2015 року діють єдині правила проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення, виходу на роботу чи зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.
Внаслідок цих змін Порядок проведення індексації грошових доходів населення у редакції, що застосовується з 1 грудня 2015 року, не містить поняття «базовий місяць» і передбачає уніфікований механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати.
Для проведення індексації з 1 грудня 2015 року замість терміну «базовий місяць» використовується поняття «місяць підвищення доходу», яке має інший зміст.
29. Місяць підвищення доходу - це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Таке визначення цього поняття висновується із системного тлумачення пункту 5 Порядку №1078 у редакції, яка була запроваджена з 1 грудня 2015 року.
30. Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Тож з 1 грудня 2015 року зростання заробітної плати за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу. 
У цьому полягає одна з основних відмінностей поняття «місяць підвищення доходу» від терміну «базовий місяць», позаяк визначення останнього залежало також від факту зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.
Водночас вилучення терміну «базовий місяць» та запровадження поняття «місяць підвищення доходу» не вплинуло на правило обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Як у «базовому місяці», так і у «місяці підвищення доходу» індекс обчислення споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення цього індексу для проведення подальшої індексації здійснюється наростаючим підсумком із наступного місяця.
31. Отже, з урахуванням наведених нормативних положень, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача як військовослужбовця з 1 грудня 2015 року не прив`язаний до місяця прийняття (переведення, виходу) на військову службу чи місяця зростання грошового забезпечення за рахунок будь-якої його постійної складової.
Із 1 грудня 2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.
32. Системний спосіб тлумачення приписів Постанови №1013, у взаємозв`язку із запровадженими нею змінами до пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, дають Суду підстави дійти висновку про те, що для проведення подальшої індексації грошового забезпечення відповідачу з 1 грудня 2015 року належало переглянути «базовий місяць», визначений за старими правилами, змінивши його на «місяць підвищення доходу», тобто на місяць останнього підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, займаною позивачем.
Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у пункті 72 постанови від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21 з подібними правовідносинами.
33. На тлі цього Суд зауважує, що дотепер посадові оклади військовослужбовців визначалися постановами Кабінету Міністрів України. У період спірних правовідносин (2013-2018 роки) таких постанов було дві.
На час виникнення спірних правовідносин схеми посадових окладів військовослужбовців були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Указана постанова була чинною з 1 січня 2008 року до 1 березня 2018 року.
Від січня 2008 року оклади військовослужбовців не змінювалися. Вони змінилися лише в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою встановлені нові розміри окладів військовослужбовців.
34. З урахуванням місяця підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення та враховуючи межі касаційного перегляду справи, Суд дійшов висновку про те, що січень 2008 року є місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення за період із 1 грудня 2015 року до 31 грудня 2015 року.
Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20 та ін., стосовно тлумачення у подібних правовідносинах пунктів 2, 5, 10-2 Порядку №1078 при розв`язанні питання про місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.
35. Стосовно дискреційних повноважень, то Суд неодноразово зазначав, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.
На основі усталеної практики тлумачення поняття дискреційних повноважень та з огляду на об`єкти, підстави й умови для проведення індексації, що встановлені статтями 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пунктами 1-1, 2, 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, Суд дійшов висновку про те, що повноваження військової частини НОМЕР_1 стосовно визначення січня 2008 року місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення за період із 1 грудня 2015 року до 31 грудня 2015 року, не є дискреційними.
Цей висновок пояснюється тим, що місяць підвищення доходу для такої індексації визначається нормативно і залежить тільки від місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займав позивач. Відповідно зростання інших постійних складових грошового забезпечення, без підвищення таких ставок (окладів), не має наслідком зміну місяця підвищення доходу позивача. Відтак відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць місяцем грошового доходу, ніж той, у якому востаннє відбулося підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займав позивач.
36. У випадку ОСОБА_1 законодавець установив один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки військової частини НОМЕР_1 з 1 грудня 2015 року до 31 грудня 2015 року - здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації наростаючим підсумком із місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку він займав, та провести індексацію грошового забезпечення, коли величина цього індексу перевищить поріг індексації у розмірі 101 відсоток.
Цей висновок відповідає правовій позиції Суду, викладеній, серед іншого, у постановах від 29 листопада 2021 року у справі №120/313/20-а, від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20, від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, стосовно трактування дискреційних повноважень державного органу у випадку визначення місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення. Підстави для відступу від указаної правової позиції відсутні.
37. У позовній заяві ОСОБА_1 відстоював позицію про те, що відповідач протиправно ненараховував і невиплачував йому індексацію грошового забезпечення з квітня 2014 року до 1 січня 2016 року  із застосуванням січня 2008 року у якості базового місяця, а відтак зобов`язаний вчинити такі дії із застосуванням січня 2008 року у якості базового місяця.
38. Суд зауважує, що в силу норм Порядку №1078, які були чинними на момент призначення позивача на посаду, квітень 2014 року був базовим місяцем для проведення індексації його грошового забезпечення. 
Як установили суди попередніх інстанцій, відповідач застосовував квітень 2014 року як базовий місяць для проведення індексації грошового забезпечення позивача за період з квітня 2014 року до березня 2015 року включно.
Надалі індексація грошового забезпечення нараховувалася і виплачувалася позивачу із застосуванням базового місяця квітень 2015 року (за період з квітня 2015 року до грудня 2015 року включно).
39. З урахуванням правил визначення базового місяця, які діяли до 1 грудня 2015 року, та з огляду на фактичні обставини цієї справи, Суд дійшов висновку, що січень 2008 року не може застосовуватися у якості базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення позивача (військовослужбовця) за період з 16 квітня 2014 року до 30 листопада 2015 року.
Отже, у вказаній частині спору позовні вимоги є безпідставними.
40. У цій частині спору оскаржені судові рішення не відповідають закону через неправильне застосування норм матеріального права до спірних правовідносин, що охоплені періодом з 16 квітня 2014 року до 30 листопада 2015 року. 
Помилка судів першої й апеляційної інстанцій полягає у застосуванні положень Порядку №1078 (у редакції постанови Уряду від 9 грудня 2015 року №1013) до правовідносин з приводу індексації грошового забезпечення, які виникли до 1 грудня 2015 року. 
Втім до указаних правовідносин підлягали застосуванню правила пункту 5, абзацу 3 пункту 10-1 Порядку №1078 у відповідних редакціях, які діяли до змін, унесених постановою Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року.
Внаслідок цього суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що січень 2008 року може бути базовим місяцем для проведення індексації грошового забезпечення позивача за період з 16 квітня 2014 року до 30 листопада 2015 року.
Аналогічну позицію щодо застосування указаних норм матеріального права Верховний Суд виклав у пунктах 101-110 постанови від 4 квітня 2023 року у справі №300/5628/21.
Апеляційний перегляд справи ОСОБА_1 завершився 17 жовтня 2023 року, тож скаржник слушно зазначає про те, що суд апеляційної інстанції застосував норми Порядку №1078 без урахування висновку Верховного Суду, що призвело до помилкового задоволення частини позовних вимог.
41. Отже, з урахуванням обставин справи та з огляду на викладені висновки, Суд констатує відсутність підстав для задоволення позовних вимог у тій частині, яка стосуються оскарження дій відповідача і зобов`язання його нарахувати й виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період із 16 квітня 2014 року до 30 листопада 2015 року із застосуванням січня 2008 року у якості базового місяця.
42. Щодо періоду правовідносин з 1 грудня 2015 року до 31 грудня 2015 року, то Суд ураховує, що відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за цей період не на основі застосування січня 2008 року у якості місяця підвищення доходу.
Тож суди попередніх інстанцій по суті правильно вирішили спір, визнавши оскаржені дії відповідача протиправними та зобов`язавши його нарахувати й виплатити позивачу індексацію за вказаний період з урахуванням січня 2008 року у якості базового місяця (місяця підвищення доходу).
У цій частині спору доводи касаційної скарги є необґрунтованими, а підстави для скасування чи зміни оскаржуваних рішень відсутні.
43. Щодо періоду правовідносин з 1 січня 2016 року до 25 жовтня 2017 року (дати виключення зі списків військової частини), то, як уже було зазначено, у цій частині рішення судів попередніх інстанцій учасниками справи не оскаржується, а тому відсутні підстави для їхньої перевірки судом касаційної інстанції.
Висновок за результатами розгляду касаційної скарги
44. Доводи й вимоги касаційної скарги є частково обґрунтованими.
45. У цій справі відсутні підстави для задоволення позовних вимог, які стосуються застосування січня 2008 року у якості базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення за період з 16 квітня 2014 року до 30 листопада 2015 року включно.
Суди першої й апеляційної інстанцій цього не врахували через помилкове тлумачення і неправильне застосування норм матеріального права.
46. Відповідно до частини першої, третьої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
47. Оскільки в оскарженій частині вирішення спору щодо правильності проведення індексації грошового забезпечення за період з 16 квітня 2014 року до 30 листопада 2015 року залежить від застосування норм матеріального права, а фактичні обставини справи суди установили достатньо повно й правильно, то за приписами частини першої статті 351 КАС України Суд вважає за необхідне прийняти нове рішення, не направляючи справу на новий судовий розгляд, про відмову у задоволенні позовних вимог.
У іншій частині рішення судів першої та апеляційної інстанцій слід залишити без змін.
48. Касаційну скаргу належить задовольнити частково.
49. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
2. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року скасувати у частині задоволення позовних вимог про:
- визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування й виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 16 квітня 2014 року до 30 листопада 2015 року з урахуванням квітня 2014 року та квітня 2015 року як базових місяців;
- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16 квітня 2014 року до 30 листопада 2015 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, а також здійснити її виплату із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб та з урахуванням вже виплачених сум.
У цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
3. У іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

…………………………….

…………………………….

…………………………….
Н.М.          Мартинюк
А.В.          Жук
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду