ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 червня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 204/15549/23	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2024 року (суддя Книш А.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 25.03.2024 року) у справі № 204/15549/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції   про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження,-

в с т а н о в и в:
21.11.2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі по тексту – відповідач), в якому просив суд   скасувати постанову №ЗАВ04098745 від 13.11.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно нього за ч.1  ст.122 КУпАП.  
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2024 року позовні вимоги задоволено, скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 13 листопада 2023 року серії ЗАВ №04098745 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, у виді штрафу у розмірі 340 гривень на  ОСОБА_1 за ч.1ст.122 КУпАП, винесену т.в.о. старшого інспектора ВОЗКГ УАФППДР ДПП ОСОБА_2 .
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.  Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що при розгляді справи відповідачем зафіксовано докази скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Апелянт вказував, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з дотриманням відповідної процедури, було взято до уваги пояснення позивача відносно скоєного адміністративного правопорушення, зафіксовано порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху, оскільки автомобіль, яким керував позивач рухався більше 110км/год за межами населеного пункту, зафіксовано камерою рух 174 км/год, зафіксовано радаром 163 км/год, при дозволеному 110 км/год, припустиме перевищення 20 км/год. Апелянт вказував, що позивач проігнорував правила дорожнього руху, та здійснював керування автомобілем без виконання правила їзди, здійснив перевищення швидкості, що зафіксовано належним чином, порушення зафіксоване вимірювачем Каскад та підтверджується фотокартками. Транспортний засіб не зупинявся а порушення зафіксовано у автоматичному режимі. Апелянт вказував на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з дотриманням відповідної процедури, було взято до уваги пояснення позивача відносно скоєного адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що справа про адміністративне правопорушення стосовно позивача розглянута не повно, без додержання   вимог статей  276,  278,  280 КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, посадовою особою не було з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд першої інстанції вказував, що відповідач не довів порушення позивачем вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху, постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, а також посилань на будь-які докази. Суд першої інстанції вказував, що з фото, долученого до постанови про адміністративне правопорушення від 13 листопада 2023 року, та фото належного БО БФ «Восток-СОС»  (власник транспортного засобу) транспортного засобу Peugeot Traveller, номерний знак НОМЕР_1 , наданого позивачем, вбачається, що на вказаних фото зображені різні транспортні засоби, незважаючи на однакові державні номерні знаки. Автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 , водієм якого 13 листопада 2023 року було вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 122 КУпАП, за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, та автомобіль, належний Благодійній організації Благодійний фонд «Восток-СОС», є різними транспортними засобами, незважаючи на їх однакові державні номерні знаки. 13 листопада 2023 року позивач здійснював евакуаційний рейс «Суми-Краснопілля» на транспортному засобі Peugeot, номерний знак НОМЕР_1 . Суд першої інстанції вказував, що старшим інспектором ВОЗКГ УАФППДР ДПП Кравець Ю.В. не вірно було кваліфіковано дії особи, яка керувала транспортним засобом, за частиною першою  статті 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за  перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, в той час як відповідно до оскаржуваної постанови позивач перевищив  встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 52 км/год, за що передбачена відповідальність частиною четвертою статті 122 КУпАП.
Матеріалами справи встановлено, що13.11.2023 року старшим інспектором ВОЗКГ УАФППДР ДПП Кравець Ю.В. складено постанову серії ЗАВ № 04098745 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, автомобіль Peugeot, Traveller, номерний знак НОМЕР_1 , 13.11.2023 року о 20 год. 38 хв., проїхав зі швидкістю 162 км/год автомобільною дорогою М06 Київ-Чоп 94+461 км, де дозволена швидкість руху 110 км/год, чим порушив вимоги п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Копію постанови ОСОБА_1 не отримав, про наявність постанови дізнався з засобів електронних сервісів. 
Встановлено, що ОСОБА_1 заперечував проти того, що 13.11.2023 року здійснював кермування транспортним засобом Peugeot, Traveller, номерний знак НОМЕР_1 , автомобільною дорогою М06 Київ-Чоп 94+461 км. 13.11.2023 року здійснював регулярні евакуаційні рейси з смт Краснопілля до м. Суми, та рухався автодорогою Р45 Суми-Краснопілля-Богодухів.
Відповідно до матеріалів справи, транспортний засіб Peugeot Traveller, номерний знак НОМЕР_1 , належить БО БФ «Восток-СОС», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
В матеріалах справи наявні фотокартки, яка надана в якості доказу відповідачем, на якій зображено не встановлений транспортний засіб з номером НОМЕР_1 . На фотодоказі не відображено рух автомобіля, не зафіксовано швидкість з якою рухався автомобіль.  З фотокартки неможливо ідентифікувати, що вона здійснена 13.11.2023 року о 20 год. 38 хв., на ділянці автомобільної дороги М06 Київ-Чоп 94+461 км.
Відповідачем в обґрунтування дійсності фіксування швидкості, з якою їхав автомобіль, надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № UA.TR.001 5-19 від 17.09.2020 року на технічний засіб «Каскад». Надано сертифікат відповідності № UA.TR.001 22  024-21 від 24.05.2021 року щодо використання як вимірювального пристрою Комплексу автоматичної фото/відео фіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху типу «Каскад».
Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Колегія суддів зазначає, що для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення обов`язково необхідно встановити, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вчинені умисно, має місце протиправна дія та наявна вина у діях. 
Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.
Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, відсутній відеозапис, фото докази, покази свідків, які б підтверджували, що саме позивач керуючи транспортним засобом Peugeot Traveller номерний знак НОМЕР_1 , порушив п. 12.9 (б) Правила дорожнього руху. Не здійснено належну фіксацію порушення, зафіксовано лише автомобіль не встановленої марки на невстановленому місці, та й не відомо чи здійснював він рух.
Згідно п. 12.9 розділу 12  Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу; перевищувати максимальну швидкість, зазначену в  пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до  підпункту «и» пункту 30.3  цих Правил.
Згідно п. 12.6 розділу 12 вищевказаних Правил, поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, дозволяється рух із швидкістю:зокрема  іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Колегія суддів зазначає, що до повноважень патрульної поліції входить виявлення, належне фіксування адміністративного правопорушення, вчинене водіями при керуванні транспортними засобами, при порушенні обов`язкових норм КУпАП чи інших правил. 
Обов`язок доказування правомірності винесення оскаржуваного рішення покладається на суб`єкта владних повноважень, чого Департаментом патрульної поліції не здійснено.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідальність за правилами КУпАП є індивідуальною, не може бути притягнена до відповідальності особа, за порушення, яке вчинила інша особа. 
Згідно ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені  частиною другою  статті 122-2,  частинами другою  і третьою статті 132-1  цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Нормою ст. 14-3 КУпАП роз`яснено, що відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.
Не встановлено на підстав яких допустимих доказів, матеріалів чи свідоцтва Департамент патрульної поліції робить висновок, що власником чи особою, яка керувала транспортним засобом  Peugeot Traveller номерний знак НОМЕР_1 є Поянський Є.В.
Транспортний засіб Peugeot Traveller, номерний знак НОМЕР_1 , належить БО БФ «Восток-СОС», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Доказів реєстрації транспортного засобу за ОСОБА_1 не надано.
Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України   за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що адміністративна справа, стосовно скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги, разом як не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень.
Аналізуючи вищевказані обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись статтями 286, 315, 316 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
          Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції -  залишити без задоволення.
          Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2024 року у справі № 204/15549/23 – залишити  без змін. 
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили  з моменту проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова