ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2024 року                                                                                      Справа № 903/988/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М. ,  суддя Юрчук М.І. 

секретар судового засідання Кравчук О.В. 

за участю представників:
ПАТ "Укрнафта" - Приходько О.Я. (в режимі відеоконференції)
Антимонопольного комітету України - Попов Я.О. (в режимі відеоконференції)
арбітражноий керуючий - Рабан М.Т. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Укрнафта” на ухвалу Господарського суду Волинської області (закриття провадження у справі) від 20.02.2024, повну ухвалу складено 22.02.2024, та ухвалу Господарського суду Волинської області (грошова винагорода ліквідатора) від 20.02.2024,
апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на п. 5 ухвали Господарського суду Волинської області (грошова винагорода ліквідатора) від 20.02.2024, повну ухвалу складено 22.02.2024
у справі № 903/988/20
за заявою Головного управління ДПС у Волинській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малан Плюс"
про банкрутство

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 20.02.2024 у справі № 903/988/20, серед іншого, клопотання ліквідатора Рабана М.Т. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди задоволено. Звіт арбітражного керуючого Рабана М.Т. про нарахування і виплату грошової винагороди ліквідатора у справі № 903/988/20 про банкрутство ТОВ "Малан Плюс" (за період з 01.09.2023 по 25.01.2024 включно) в загальному розмірі 77 477,00 грн затверджено. Стягнуто грошову винагороду ліквідатора з кредиторів пропорційно до розміру кредиторських вимог /т. 7 а.с. 54-57/.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 20.02.2024 у справі № 903/988/20 звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Малан Плюс" та ліквідаційний баланс затверджено; Товариство з обмеженою відповідальністю "Малан Плюс" ліквідовано; провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Малан Плюс" закрито /т. 7 а.с. 60-67/.
Кредитор Публічне акціонерне товариство "Укрнафта", не погоджуючись з постановленими ухвалами, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в електронній формі,  в якій просить скасувати повністю ухвали Господарського суду Волинської області від 20.02.2024 у справі № 903/988/20 про задоволення клопотань Рабана М.Т. про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу, ліквідацію ТОВ "Малан Плюс", закриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Малан Плюс", стягнення грошової винагороди ліквідатора пропорційно до розміру кредиторських вимог. Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотань ліквідатора Рабана М.Т. про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу, ліквідацію ТОВ "Малан Плюс", стягнення грошової винагороди ліквідатора, закриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Малан Плюс". Справу № 903/988/20 направити до Господарського суду Волинській області для розгляду на стадію ліквідаційної процедури /т. 7 а.с. 79-84/. 
В обґрунтування апеляційної скарги вказує:
- ліквідатор у звіті, в силу покладених на нього КУзПБ завдань у ліквідаційній процедурі, мав довести, що його дії мали саме мету пошуку і виявлення майна банкрута. Під час ліквідаційної процедури ліквідатор повинен був здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута. При цьому кількість запитів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси;
- частиною другою статті 61 КУзПБ передбачене право ліквідатора на заявлення вимог до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства;
- отже звернення ліквідатора до господарського суду про покладення на винних осіб субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства є частиною принципу безсумнівної повноти дій у ліквідаційній процедурі (висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 924/669/17);
- для з`ясування ознак доведення до банкрутства ліквідатор зобов`язаний проаналізувати сукупність правочинів та інших юридичних дій, здійснених під впливом (вказівкою) керівника, засновників (учасників) боржника, інших осіб, а також їх бездіяльність, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 07.10.2021 у справі № 914/3812/15);
- саме детальний аналіз ліквідатором фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство, міг дозволити ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи;
- такі доводи підтверджуються правовою позицією, висловленою у постановах Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 906/904/16, від 02.09.2020 у справі № 923/1494/15, від 24.02.2021 у справі №902/1129/15 (№ 902/579/20);
- ліквідатор здійснював неконструктивні дії, які мали формальний характер та призвели фактично до утворення додаткових значних матеріальних втрат для кредиторів;
- ліквідатор не вчинив наповнених реальним змістом обов`язкових дій, без яких ліквідаційна процедура не може вважатися завершеною;
- тому саме з такого моменту ліквідатор не вправі був, а саме зобов`язаний ініціювати питання про притягнення до субсидіарної відповідальності керівника, засновника боржника чи інших відповідних осіб;
- Верховний Суд в постанові від 22.11.2023 у справі № 910/4685/20 дійшов висновку, що відповідна заява (позов) до відповідачів-суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство може бути подана виключно у ліквідаційній процедурі боржника та не раніше, ніж буде встановлено у цій процедурі недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів згідно з реєстром;
- за змістом статті 61 КУзПБ таким правом наділений ліквідатор та кредитор, хоча слід зазначити, що ліквідатор на відміну від кредитора є особою з широким колом повноважень і, відповідно, можливостей;
- однак, оскільки ліквідатор не виконав свого обов`язку щодо звернення до суду із заявою притягнення до субсидіарної відповідальності, ПАТ "Укрнафта" вимушене самостійно звернутися з такою заявою, оскільки таке право було надане кредиторам відповідно до внесених в 2023 році змін до КУзПБ. Вказані доводи були наведені кредитором в письмових запереченнях № 15/З-2024 від 19.02.2024, та, більш того, в цих запереченнях ПАТ "Укрнафта" зазначало про подання ним позовної заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які займали посаду керівника та були засновниками ТОВ "Малан Плюс";
- суд першої інстанції не врахував висновки Верховного Суду про застосування норм в аналогічних правовідносинах, відхилив доводи кредитора без наведення мотивації, що мало наслідком порушення принципу повноти дій ліквідатора;
-  окрім цього ліквідатором не досліджувалося й питання щодо статутного фонду боржника; 
- з відкритих джерел системи "Опендатабот" вбачається, що ТОВ "Малан Плюс" було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) 30.09.2014, при чому, в цій же системі вказано, що статутний капітал боржника становить 490 000,00 грн. Аналогічна інформація зазначена і у витязі з ЄДР від 09.02.2017. Тобто питання щодо сформованого статутного капіталу боржника та його зникнення ліквідатором не з`ясовано та жодним чином не досліджено;
- у клопотанні ліквідатора не було висловлено прохання про затвердження ліквідаційного балансу, хоча без вирішення цього питання завершення ліквідаційної процедури є неможливим. Так, відповідно до частини третьої статті 65 КУзПБ передбачено, що якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов`язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна;
- ПАТ "Укрнафта" вступило у цю справу на стадії ліквідації і отримало статус кредитора відповідно до ухвали суду від 07.12.2021. Тому вимога ліквідатора про сплату за рахунок ПАТ "Укрнафта" винагороди за період з 08.06.2021, є необґрунтованою;
- ліквідатор просив у своєму клопотанні затвердити звіт про нарахування та виплату за період з 08.06.2021 по 25.01.2024, в якому висловлено прохання здійснити виплату за рахунок кредиторів пропорційно до розміру кредиторських вимог. Ліквідатор зазначав про те, що раніше ухвалами суду 11.07.2023 та від 28.11.2023 затверджено основну грошову винагороду ліквідатора у розмірі 419 400,00 грн та 100 500,00 грн, вказаними ухвалами не вирішувалося питання про пропорційність розподілу оплати між кредиторами;
- суд першої інстанції неправильно застосував п. 3.2 Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Мінекономіки від 19.01.2006 № 14 (далі - Методичні рекомендації);
- фактично суд першої інстанції не здійснив самостійної оцінки обставин, пов`язаних з притягненням третіх осіб до субсидіарної відповідальності, обмежившись твердженням ліквідатора про те, що: "Проаналізувавши укладені боржником договори за період з 09.02.2018 по 09.02.2021 (дата порушення провадження у справі про банкрутство), ліквідатором було встановлено, що жодного відчуження активів боржника не здійснювалось, так само як і інших фінансових операцій, оскільки в цілому жодної діяльності товариством не велось";
- тобто позиція суду першої інстанції про те, що аналіз фінансової неспроможності повинен обмежуватися тільки перевіркою укладених договорів за період з 09.02.2018 по 09.02.2021, є хибною.
За таких обставин апелянт вважає, що Господарський суд Волинської області при винесенні обох ухвал від 20.02.2024 з`ясував не в повному обсязі обставини, що мають значення для справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, а також допустив істотні порушення матеріальних та процесуальних норм, тому задоволення судом першої інстанції всіх клопотань ліквідатора Рабана М.Т. та ліквідація ТОВ "Малан плюс" є передчасним, необґрунтованим та безпідставним.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 у Господарського суду Волинської області витребувано матеріали справи № 903/988/20. 
08.03.2024 кредитор Антимонопольний комітет України, не погоджуючись з постановленою ухвалою Господарського суду Волинської області (грошова винагорода ліквідатора) від 20.02.2024, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у паперовій формі, в якій просить скасувати пункт 5 ухвали Господарського суду Волинської області від 20.02.2024 у справі № 903/988/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Рабана Микити Тарасовича в частині стягнення з Антимонопольного комітету України грошових коштів у розмірі 5 973,77 грн /т. 7 а.с. 104-112/.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує:
- Кодексом  України з процедур банкрутства передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів), подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури;
- обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі);
- на необхідності дотримання зазначеного принципу неодноразово зверталася увага Верховного Суду під час касаційного перегляду судових рішень (постанови Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 904/5948/16, від 02.07.2019 у справі № 5011-46/1733-2012, від 12.09.2019 у справі № 914/3812/15, від 28.11.2019 у справі № 18/1971/12, від 27.02.2020 у справі № 910/21227/16, від 25.06.2020 у справі № 44/484-6, від 27.10.2020 у справі № 28/29-6-43/212-2012);
- ліквідатор у звіті, в силу покладених на нього Кодексом України з процедур банкрутства завдань у ліквідаційній процедурі, має довести, що його дії мали саме мету пошуку і виявлення майна банкрута;
- під час ліквідаційної процедури ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута. При цьому, кількість запитів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси;
- ліквідатор намагається стягнути винагороду з Комітету за час, коли він фактично не брав участі у справі (з 08.06.2021 по 25.01.2024), однак Комітет набув статусу кредитора у справі лише 08.08.2022, тобто ліквідатор намагається безпідставно стягнути кошти з державного органу за час, коли той фактично навіть не брав участь у справі;
- отже ліквідатор боржника формально підходив до виконання своїх обов`язків та затягував вирішення питання щодо наявності чи відсутності наявних матеріальних цінностей задля задоволення вимог кредиторів;
- Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено обов`язку кредитора (кредиторів) відшкодовувати за рахунок кредиторів сплату грошової винагороди ліквідатору у випадку, якщо у банкрута відсутні активи і кредитори не створили відповідний фонд, а ліквідатор не вжив заходів щодо притягнення керівника боржника до відповідальності, встановленої законодавством;
- примусове стягнення грошової винагороди на користь арбітражного керуючого у спосіб, не передбачений чинним законодавством, з кредитора, який звернувся до суду за захистом порушеного банкрутом права, завдає останньому не передбачених додаткових матеріальних збитків та фактично таке стягнення призведе до порушення публічного порядку у суспільстві, порушення права власності кредитора на належні йому матеріальні засоби, в тому числі кошти;
- правова позиція суду першої інстанції, викладена в оскаржуваній ухвалі, не ґрунтується на нормах чинної редакції Кодексу України з процедур банкрутства, не відповідає буквальному, юридичному і семантичному змісту статті 30 цього Кодексу, не відповідає принципам статті 129 ГПК України щодо розподілу витрат, а тому не може вважатися правовою;
- фінансування Комітету не передбачає видатків на оплату грошової винагороди ліквідатора. Відповідно до ст. 119 Бюджетного кодексу України, нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають: бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), напрямам використанця бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі) або в порядку використання бюджетних коштів, бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів);
- використання бюджетних коштів усупереч їх цільовому призначенню встановленому Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" має розглядатися як створення умов для вчинення злочину у сфері службової діяльності;
- фактично кошти, що могли би надійти Державі Комітет змушений витрачати на винагороду ліквідатору. Ці кошти можуть бути використані на фінансування загальнодержавних видатків. Прийняття відповідного рішення про стягнення з Комітету вищезазначених коштів призведе до нецільового використання бюджетних коштів та завдання неправомірних збитків державі, а також призведе до порушення статті 19 Конституції України, відповідно до якої суди зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За наведених обставин апелянт Антимонопольний комітет України вважає, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права та без посилання на будь-які чинні нормативно-правові акти.
11.03.2024 до суду надійшли матеріали справи № 903/988/20.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Укрнафта" на ухвалу Господарського суду Волинської області (закриття провадження у справі) від 20.02.2024 та ухвалу Господарського суду Волинської області (грошова винагорода ліквідатора) від 20.02.2024 у справі № 903/988/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на "15" квітня 2024 року об 11:00 год. /т. 7 а.с. 100/.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду Волинської області (грошова винагорода ліквідатора) від 20.02.2024 у справі № 903/988/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на "15" квітня 2024 р. об 11:00 год. /т. 7 а.с.123/. 
Ухвалами суду від 04.04.2024 задоволено заяву (вх.№ 1473/24) представника ПАТ "Укрнафта" та клопотання (вх.№ 1483/24, 1484/24) арбітражного керуючого Рабана М.Т. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду /т. 7 а.с. 146, 152/.
Ухвалою суду від 15.04.2024 розгляд справи відкладено на 01.05.2024 о 10:00 год. /т. 7 а.с. 155/.
Ухвалою суду від 24.04.2024 задоволено клопотання (вх.№ 1928/24) представника Антимонопольного комітету України про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду /т. 7 а.с.179/.
30.04.2024 (вх. № 3914/24) від арбітражного керуючого Рабана М.Т. надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому просить апеляційні скарги залишити без задоволення, ухвали Господарського суду Волинської області від 20.02.2024 залишити без змін т. 7 а.с. 184-192/.
Ухвалою суду від 01.05.2024 розгляд справи відкладено на 06.06.2024 об 11:00 год. /т. 7 а.с. 197/.
В судове засідання 06.06.2024 з`явилися представники ПАТ "Укрнафта", Антимонопольного комітету України та арбітражний керуючий Рабан М.Т.
Інші учасники провадження у справі не забезпечили участь в судовому засіданні участь повноважних представників, про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Представник ПАТ "Укрнафта" в судових засіданнях 15.04.2024, 01.05.2024, 06.06.2024 підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу Господарського суду Волинської області (закриття провадження у справі) від 20.02.2024 та ухвалу Господарського суду Волинської області (грошова винагорода ліквідатора) від 20.02.2024 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотань ліквідатора Рабана М.Т. про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу, стягнення грошової винагороди ліквідатора,  ліквідацію ТОВ "Малан Плюс", закриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Малан Плюс". Справу № 903/988/20 направити до Господарського суду Волинській області для розгляду на стадію ліквідаційної процедури. 
Представник Антимонопольного комітету України в судових засіданнях 01.05.2024, 06.06.2024  підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати пункт 5 ухвали Господарського суду Рівненської області від 20.02.2024 у справі № 903/988/20. Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Рабана Микити Тарасовича в частині стягнення з Антимонопольного комітету України грошових коштів у розмірі 5 973,77 грн.
Арбітражний керуючий Рабан М.Т. в судових засіданнях 15.04.2024, 01.05.2024, 06.06.2024 надав заперечення щодо апеляційних скарг з підстав, викладених у відзиві на апеляційні скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Заслухавши пояснення представників ПАТ "Укрнафта" Антимонопольного комітету України та арбітражного керуючого Рабана М.Т., дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2020 Головне управління ДПС у Волинській області подало до Господарського суду Волинської області заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Малан Плюс” /т. 1 а.с. 1-3/.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 09.02.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника – Товариства з обмеженою відповідальністю “Малан Плюс” /т. 1 а.с. 85-89/.
Постановою Господарського суду Волинської області від 08.06.2021 припинено процедуру розпорядження майном у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Малан Плюс” та повноваження арбітражного керуючого (розпорядника майна) Рабана Микити Тарасовича. Товариство з обмеженою відповідальністю “Малан Плюс” визнано банкрутом та відкрито його ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором товариства призначено арбітражного керуючого Рабана Микиту Тарасовича /т. 1 а.с. 201-207/.
У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури ТОВ “Малан Плюс”.
29.06.2021 у зв`язку з невиконанням посадовими особами банкрута постанови Господарського суду Волинської області від 08.06.2021, ліквідатором  подано заяву про кримінальне правопорушення до Головного управління Національної поліції у Волинській області. 
06.07.2021 ліквідатором отримано повідомлення від слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області № 5100/24/1-2021 про направлення матеріалів за заявою арбітражного керуючого Рабана М.Т. до Луцького РУП ГУНП Волинської області. Своїм листом № 3/4841/50/04-21  від 19.07.2021 Луцьке РУП ГУНП Волинської області повідомило ліквідатора про неможливість встановити місцезнаходження керівника/засновника ОСОБА_1 та про прийняття рішення обмежитись вжитими заходами у зв`язку з відсутністю даних, які вказують на наявність кримінального правопорушення, а тому відмовлено у внесенні відповідної інформації до ЄРДР. 
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 07.12.2021 визнано у встановленому порядку доведені грошові вимоги ПАТ “Укрнафта” в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" до ТОВ "Малан Плюс" та зобов`язано ліквідатора Рабана Микиту Тарасовича включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості:
- 4 540,00 грн – перша черга (судові витрати за подання заяви з грошовими вимогами)
- 40 682 397,20 грн – четверта черга, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 15.02.2022 визнано у встановленому порядку доведені грошові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до ТОВ "Малан Плюс" та зобов`язано ліквідатора Рабана Микиту Тарасовича включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості:
- 4 540,00 грн – перша черга (судові витрати за подання заяви з грошовими вимогами);
- 4 068 239,72 грн– четверта черга, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 24.05.2022 визнано ОСОБА_1 , що перебувала на посаді керівника ТОВ "Малан Плюс" такою, що допустила порушення приписів ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з тим, що в порушення вимог частини 6 статті 34 КУПБ, ОСОБА_1 , яка обіймає посаду директора ТОВ "Малан Плюс" з 22.03.2018, не звернулась протягом місяця з моменту прийняття цієї норми, а саме в строк до 22.11.2019 до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, коли усвідомлювала, що задоволення вимог одного або кількох кредиторів ТОВ "Малан Плюс" призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності).
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.07.2022 ухвалу Господарського суду Волинської області від 24.05.2022 залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. 
В подальшому ОСОБА_1 було подано касаційну скаргу на вищевказані ухвалу і постанову. Постановою Верховного Суду від 06.10.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.07.2022 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 24.05.2022 у справі № 903/998/21 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Волинської області. 
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 визнано у встановленому порядку доведені грошові вимоги Антимонопольного комітету України до ТОВ "Малан Плюс" та зобов`язано ліквідатора Рабана Микиту Тарасовича включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості:
- 4962,00 грн – перша черга задоволення; 
- 5099,96 грн – четверта черга;
- 679988,00 грн – шоста черга.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 29.12.2022 у справі № 903/988/20 витребувано від АТ КБ "Приватбанк" інформацію щодо руху грошових коштів по рахунку ТОВ "Малан Плюс" за період з 29.08.2016 по 31.12.2017. 
Поданими АТ КБ "Приватбанк" документами підтверджуються факти перерахування грошових коштів ТОВ “Голден Альянс” та їх неповернення останнім ТОВ "Малан Плюс", тобто наявність дебіторської заборгованості, що перевищує розмір його кредиторської заборгованості. 
На момент подання заяви від 05.02.2022 ліквідатору не були відомі вказані обставини. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 42, 226 ГПК України, 09.02.2023 ліквідатор подав клопотання про залишення заяви ліквідатора № 1 від 05.02.2022 про визнання ОСОБА_1 такою, що порушила вимоги частини 6 статті 34 КУПБ, без розгляду. 
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 09.02.2023 заяву ліквідатора ТОВ "Малан Плюс" Рабана М.Т. №1 від 05.02.2022 про визнання ОСОБА_1 , що перебувала на посаді керівника ТОВ "Малан Плюс", такою, що порушила вимоги ч. 6 ст. 34 КУзПБ, залишено без розгляду. 
В подальшому ліквідатор в межах справи про банкрутство № 903/988/20 подав до Господарського суду Волинської області позовну заяву про стягнення заборгованості до ТОВ "Голден Альянс" з клопотанням про відстрочення сплати судового збору на строк до ухвалення судового рішення у цій справі. Додатково на адресу ТОВ "Голден Альянс" направлено претензію з вимогою перерахувати суму заборгованості на реквізити ТОВ "Малан Плюс", що зазначені в договорі. 
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 20.03.2023 позовну заяву ТОВ "Малан Плюс" до ТОВ "Голден Альянс" про стягнення 58 410 204,74 грн у справі № 903/226/23 в межах справи N 903/988/20 повернуто позивачу без розгляду у зв`язку з неусуненням ТОВ "Малан Плюс" недоліків, а саме – не додано докази сплати судового збору в сумі 876 153,07 грн. 
Отже вищевказана дебіторська заборгованість у розмрі 58 410 204,74 грн згідно з КУПБ є активом банкрута і підлягає реалізації у встановлений законом спосіб.
Оскільки ГУ ДПС у Волинській області є єдиним членом комітету кредиторів з правом голосу ліквідатор у встановлений законом строк повідомив умови продажу незаставного майна - Лот № 1 право вимоги (дебіторська заборгованість) ТОВ "Малан Плюс" до  ТОВ "Голден Альянс" та скликав комітет кредиторів на 24.04.2023.
Комітет кредиторів у складі ГУ ДПС у Волинській області відмовив у наданні згоди на продаж незаставного майна у зв`язку з передчасністю розгляду вказаного питання, на думку кредитора. 
Враховуючи викладене, ліквідатор підготовив відповідне клопотання до суду.  
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 14.06.2023 клопотання ліквідатора Рабана М.Т. про отримання згоди на продаж задоволено. Надано згоду на продаж незаставного майна банкрута на  умовах, викладених в цій ухвалі.
В подальшому на відповідному веб-сайті ProZorro. Продажі було опубліковано аукціон за номером ID BRE001-UA-20230616-52444: Лот № 1 право вимоги (дебіторська заборгованість) ТОВ "Малан Плюс" до  ТОВ "Голден Альянс" на суму 58 410 204,74 грн. Вказаний аукціон визнаний таким, що не відбувся.
Повідомлення про Перший повторний аукціон опубліковано за номером BRE001-UA-20230712-68700: Лот № 1 право вимоги (дебіторська заборгованість) ТОВ "Малан Плюс" до  ТОВ "Голден Альянс"  на суму 58 410 204,74 грн, початкова вартість 46 728 163,80 грн. Вказаний аукціон визнаний таким, що не відбувся. 
Повідомлення про Другий повторний аукціон опубліковано за номером BRD001-UA-20230808-39879: Лот № 1 право вимоги (дебіторська заборгованість) ТОВ "Малан Плюс" до  ТОВ "Голден Альянс"  на суму 58 410 204,74 грн, початкова вартість 37 382 531.04 грн. Вказаний аукціон визнаний таким, що не відбувся. 
В подальшому ліквідатор повідомив ГУ ДПС у Волинській області, як єдиного члена комітету кредиторів з правом голосу, нові умови продажу незаставного майна - Лот № 1 право вимоги (дебіторська заборгованість) ТОВ "Малан Плюс" до  ТОВ "Голден Альянс" та скликав комітет кредиторів на 15.09.2023, який не відбувся. Повторно комітет кредиторів було скликано на 06.10.2023. 
Комітетом кредиторів у складі ГУ ДПС у Волинській області було відмовлено у наданні згоди на продаж незаставного майна у зв`язку з передчасністю розгляду вказаного питання, на думку кредитора. 
Враховуючи викладене, ліквідатором підготовлено відповідне клопотання до суду. 
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 28.11.2023 клопотання ліквідатора Рабана М.Т. про отримання згоди на продаж задоволено. Надано згоду на продаж незаставного майна банкрута на  умовах, викладених в цій ухвалі. 
В подальшому на відповідному веб-сайті ProZorro. Продажі опубліковано аукціон за номером BRE001-UA-20231130-92481: Лот № 1 право вимоги (дебіторська заборгованість) ТОВ "Малан Плюс" до  ТОВ "Голден Альянс" на суму 58 410 204,74 грн, початкова вартість 373 825,31 грн. Вказаний аукціон визнаний таким, що не відбувся. 
Повідомлення про Перший повторний аукціон було опубліковано за номером BRE001-UA-20231215-65863: Лот № 1 право вимоги (дебіторська заборгованість) ТОВ "Малан Плюс" до  ТОВ "Голден Альянс" на суму 58 410 204,74 грн, початкова вартість 299 059,25 грн. Вказаний аукціон визнаний таким, що не відбувся.
Повідомлення про Другий повторний аукціон (гібридний голландський аукціон) було опубліковано за номером BRD001-UA-20231227-19950: Лот № 1 право вимоги (дебіторська заборгованість) ТОВ "Малан Плюс" до  ТОВ "Голден Альянс"  на суму 58 410 204,74 грн, початкова вартість 224 294,44 грн. Вказаний аукціон визнаний таким, що відбувся.
В подальшому Лот №  1 право вимоги (дебіторська заборгованість) ТОВ "Малан Плюс" до  ТОВ "Голден Альянс"  на суму 58 410 204,74 грн, придбано покупцем за 2 242,94 грн. Відповідний акт про придбання майна на аукціоні підписано 15.01.2024. 
29.01.2024 ліквідатор ТОВ “Малан Плюс” сформував в системі “Електронний суд” клопотання, в яких просить суд затвердити:
- затвердити поданий звіт ліквідатора ТОВ “Малан Плюс”;
- ліквідувати ТОВ “Малан Плюс”;
- провадження у справі про банкрутство ТОВ “Малан Плюс” закрити;
- затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди ліквідатора в розмірі 77 477,00 грн у справі № 903/988/20 про банкрутство ТОВ “Малан Плюс” за виконання повноважень ліквідатора за період з 01.09.2023 по 25.01.2024;
- стягнути грошову винагороду ліквідатора в розмірі 597 377 грн та перерахувати на рахунок ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_1 за наступними реквізитами рахунок НОМЕР_2 у ПАТ “Банк інвестицій та заощаджень”, МФО 380281, код ЄДРПОУ 33695095 пропорційно вимог кредиторів у наступному розмірі:
- з кредитора Головне управління ДПС у Волинській області  – 65 711,47 грн, що становить 11%; 
- з кредитора ПАТ “Укрнафта” в особі Нафтогазовидобувного управління “Полтавнафтогаз” – 477901,6 грн, що становить 80%; 
- з кредитора Антимонопольний комітет України – 5 973,77 грн, що становить 1%;
- з кредитора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) – 47 790,16 грн, що становить 8% /т. 6 а.с. 220, 245-246/.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 29.01.2024 клопотання ліквідатора Рабана М.Т. про затвердження звіту ліквідатора, про закриття провадження у справі про банкрутство ТОВ “Малан Плюс”, про затвердження звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди ліквідатору призначено до розгляду в судовому засіданні на  20.02.2024 о 11:15 год. /т. 6 а.с. 251/.
13.02.2024 кредитор Антимонопольний комітет України надіслав на адресу Господарського суду Волинської області заперечення на клопотання про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди та стягнення коштів, в яких просить суд відмовити у задоволенні клопотання в частині стягнення з Антимонопольного комітету України грошових коштів у розмірі 5 973,77 грн.
20.02.2024 через систему “Електронний суд” від ПАТ “Укрнафта” надійшли заперечення на клопотання ліквідатора, в якому просить суд відмовити в задоволенні клопотання ліквідатора ТОВ “Малан Плюс” про: - затвердження звіту ліквідатора ТОВ “Малан Плюс”; - ліквідацію ТОВ “Малан Плюс”; - закриття провадження у справі про банкрутство ТОВ “Малан Плюс”; - затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди ліквідатора в розмірі 77 477,00 грн за виконання повноважень ліквідатора за період з 01.09.2023 по 25.01.2024; - стягнення грошової винагороди ліквідатора в розмірі 597 377 грн та перерахування на рахунок ОСОБА_3 пропорційно вимог кредиторів /т. 7 а.с. 32-35/.
Господарським судом Волинської області за наслідками розгляду клопотань ліквідатора ухвалою від 20.02.2024 у справі № 903/988/20, серед іншого, клопотання ліквідатора Рабана М.Т. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди задоволено. Звіт арбітражного керуючого Рабана М.Т. про нарахування і виплату грошової винагороди ліквідатора у справі № 903/988/20 про банкрутство ТОВ "Малан Плюс" (за період з 01.09.2023 по 25.01.2024 включно) в загальному розмірі 77 477,00 грн затверджено. Стягнуто грошову винагороду ліквідатора з кредиторів пропорційно до розміру кредиторських вимог .
Ухвалою від 20.02.2024 у справі № 903/988/20 звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Малан Плюс" та ліквідаційний баланс затверджено; Товариство з обмеженою відповідальністю "Малан Плюс" ліквідовано; провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Малан Плюс" закрито.
Ухвали суду першої інстанції мотивовані тим, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про заперечення або оскарження дій (бездіяльності) ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю “Малан Плюс” арбітражного керуючого Рабана М.Т., що свідчили б про неналежне виконання ним своїх обов`язків.
Комітет кредиторів та окремі кредитори не звертались до господарського суду з питанням про оцінку діяльності арбітражного керуючого Рабана М.Т. при виконанні ним повноважень ліквідатора боржника. Будь - яких скарг на дії арбітражного керуючого Рабана М.Т. при виконанні обов`язків ліквідатора ТОВ “Малан Плюс” до господарського суду від кредиторів не надходило.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про затвердження арбітражному керуючому звіту про нарахування основної грошової винагороди ліквідатора за період з 01.09.2023 по 25.01.2024 включно у загальному розмірі 77 477,00 грн,  стягнення на користь ліквідатора Рабана М.Т. грошової винагороди з кредиторів пропорційно їх вимогам: - Головного управління ДПС у Волинській області - 65 711,47 грн, з ПАТ “Укрнафта” в особі Нафтогазовидобувного управління “Полтавнафтогаз” - 477901,60 грн, з Антимонопольного комітету України - 5 973,77 грн, з Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) - 47 790,16 грн.
В процесі розгляду звітів ліквідатора про його роботу та обґрунтовуючих їх документів судом першої інстанції встановлено, що за наслідками здійснення ліквідаційної процедури ліквідатором вчинено належні дії по виявленню активів та пасивів боржника, доведено неможливість відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів та необхідність його ліквідації.
Відповідно до ст. 269 ГПК України, переглядаючи в апеляційному порядку судові рішення, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали справи, апеляційні скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задоволити частково, зважаючи на наступне.
Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
В силу ч. 3 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства, під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).
Частинами 1, 2 ст. 30 КУзПБ визначено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.
Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.
У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.
Частиною 4 ст. 30 КУзПБ визначено, що витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.
Відповідно до ч. 6 ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданні комітету кредиторів.
Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений комітетом кредиторів, а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.
Тобто надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо КУзПБ встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого, а також встановлені спеціальні джерела оплати послуг арбітражного керуючого, а саме: за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.
Арбітражний керуючий Рабан М.Т. призначений ліквідатором ТОВ "Малан Плюс" постановою Господарського суду Волинської області від 08.06.2021.
За змістом статей 61, 62, 63, 64 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута, формує ліквідаційну масу з усіх видів майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлених в ході ліквідаційної процедури, за рахунок коштів, одержаних від продажу якого (майна та майнових активів боржника), здійснюється задоволення вимог кредиторів.
Відповідно до частини другої статті 65 КУзПБ якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Копія цієї ухвали надсилається державному реєстратору для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - банкрута, а також власнику майна.
Частиною третьою статті 65 КУзПБ передбачено, що якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов`язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.
Ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом. Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств.
Правильне завершення ліквідаційної процедури є основним завданням ліквідатора, який, з урахуванням покладених на нього законом повноважень повинен наполегливо та добросовісно працювати упродовж всієї процедури ліквідації.
Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.
Отже КУзПБ передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів), подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).
На необхідності дотримання зазначеного принципу неодноразово зверталася увага Верховного Суду під час касаційного перегляду судових рішень (постанови Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №904/5948/16, від 02.07.2019 у справі №5011-46/1733-2012, від 12.09.2019 у справі №914/3812/15, від 28.11.2019 у справі №18/1971/12, від 27.02.2020 у справі №910/21227/16, від 25.06.2020 у справі №44/484-б, від 27.10.2020 у справі №28/29-б-43/212-2012).
Водночас принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора встановлює критерій обґрунтованості сумнівів щодо повноти дій ліквідатора, з урахуванням чого покладає на кредитора або іншу особу, яка оспорює дотримання цього принципу, обов`язок обґрунтовувати, що саме не вчинив ліквідатор і як це вплинуло на результат формування ліквідаційної маси (подібні за змістом висновки сформовані у постановах Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 904/4863/13, від 28.11.2019 у справі № 904/6144/16, від 10.12.2020 у справі № 916/95/18, від 29.07.2021 у справі № 910/23011/16, від 23.09.2021 у справі № 5002-17/1718-2011, від 26.05.2022 у справі № 923/862/15, від 19.10.2022 у справі № 927/50/20).
Тож заперечуючи звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс боржника з підстав неналежного виконання ліквідатором боржника своїх обов`язків у ліквідаційній процедурі та неповноти здійснених ним заходів у цій процедурі, з урахуванням положень частини шостої статті 61 КУзПБ, статей 13, 74 ГПК України кредитор або інша особа має довести, що ці порушення з боку ліквідатора мали місце та призвели до недотримання порядку здійснення ліквідаційної процедури, і тим самим вплинули на формування ліквідаційної маси і на задоволення вимог кредиторів, відтак - на результати ліквідаційної процедури боржника, а подальше провадження у справі про банкрутство в контексті збільшення судових витрат у справі та застосування додаткових інструментів задля задоволення вимог кредиторів є виправданим.
Натомість ліквідатор у звіті, в силу покладених на нього КУзПБ завдань у ліквідаційні процедурі, має довести, що його дії мали саме мету пошуку і виявлення майна банкрута. Під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута. При цьому, кількість запитів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси.
З матеріалів справи вбачається, що в ході ліквідаційної процедури ліквідатором на виконання повноважень арбітражного керуючого у даній справі, ще 26.02.2021 здійснено виїзд за адресою боржника - м. Луцьк, вул. Трункіна, 12, встановлено, що за вказаною адресою знаходяться виробничі приміщення ЗАТ “Захід Спец Транс”, місцезнаходження ТОВ "Малан Плюс" не встановлено. Ніхто з власників нерухомості не підтвердили та не володіють інформацією про ТОВ "Малан Плюс".
З метою пошуку, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, проведення інвентаризації та формування ліквідаційної маси було вжито такі заходи: здійснено відповідні запити до реєструючих та контролюючих державних органів; отримано відповідні довідки з державних реєстрів.
З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24.02.2021 № 245760244 відсутні відомості про зареєстроване право власності чи інші права на нерухоме майно, наявні зареєстровані обтяження.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.04.2021 за кодом 261510883246 відповідно до якого ТОВ "Малан Плюс" не є власником корпоративних прав, учасником чи акціонером інших юридичних осіб.
Отримано витяг з Спеціальної інформаційної системи Укрпатенту, згідно якого за товариствомне зареєстровано винаходів, корисних моделей, торгівельних марок, промислових зразків, топографічних інтегралів, кваліфікованих зазначень. (копія наявна в матеріалах справи).
Отримано витяг з Автоматизованої системи виконавчого провадження про наявні відкриті виконавчі провадження щодо ТОВ "Малан Плюс".
Отримано інформацію з Єдиного реєстру боржників, у якому значиться ТОВ "Малан Плюс".
Крім того у зв`язку з невиконанням посадовими особами банкрута постанови Господарського суду Волинської області від 08.06.2021, ліквідатором 29.06.2021 подано заяву про кримінальне правопорушення до Головного управління Національної поліції у Волинській області.
06 липня 2021 року отримано повідомлення від слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області № 5100/24/1-2021 про направлення матеріалів за заявою арбітражного керуючого Рабана М.Т. до Луцького РУП ГУНП Волинської області. Луцьке РУП ГУНП Волинської області листом № 3/4841/50/04-21 від 19.07.2021  повідомило ліквідатора про неможливість встановити місцезнаходження керівника/засновника Любчик Н. І. та про прийняття рішення обмежитись вжитими заходами у зв`язку з відсутністю даних, які вказують на наявність кримінального правопорушення, а відтак відмовлено у внесенні відповідної інформації до ЄРДР.
Тобто у зв`язку з відсутністю у ліквідатора майна документів, зокрема фінансової звітності товариства за останні 3 роки, як основного джерела інформації для проведення аналізу, на даний час в арбітражного керуючого відсутня можливість здійснити аналіз фінансово-господарської діяльності ТОВ "Малан плюс".
На підставі запитів ліквідатора в органи, які зберігають певну інформацію щодо майна боржника, інформації з реєстрів та постанови Господарського суду Волинської області від 08.06.2021 у справі № 903/988/20 про визнання ТОВ "Малан плюс" банкрутом, ліквідатором у відповідності до ст. 10 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України N 879 від 02.09.2014 року, видано наказ № 1 від 01.07.2021 про проведення інвентаризації та створення інвентаризаційної комісії.
На виконання вимог наказу про проведення інвентаризації майна боржника № 1 від 01.07.2021, за результатами фактичної інвентаризації майна боржника складено наступні описи:
- Інвентаризаційний опис необоротних активів (основні засоби, нематеріальні активи, інші необоротні матеріальні активи, капітальні інвестиції) № 1 від 11.07.2021 - згідно наданих відомостей необоротні активи відсутні;
- Інвентаризаційний опис запасів №2 від 11.07.2021 - згідно наданих відомостей запаси відсутні;
- Акт про результати інвентаризації грошових коштів № 3 від 11.07.2021 - згідно наданих відомостей на рахунках боржника кошти відсутні;
- Акт інвентаризації розрахунків з дебіторами та кредиторами № 4 від 11.07.2021 - згідно якого обліковується кредиторська заборгованість у розмірі 3 642 531,52 грн;
- Акт інвентаризації дебіторської або кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув і яка планується до списання № 5 від 11.07.2021 - згідно наданих відомостей відсутня інформація про дані види заборгованості;
- Акт інвентаризації наявності грошових документів, бланків документів суворої звітності № 6 від 11.07.2021 - згідно наданих відомостей показники відсутні, тобто є нульовими;
- Акт інвентаризації наявності фінансових інвестицій №7 від 11.07.2021 - згідно наданих відомостей фінансові інвестиції відсутні;
- Акт інвентаризації розрахунків щодо відшкодування матеріальних збитків № 8 від 11.07.2021 -згідно наданих відомостей показники відсутні, тобто є нульовими;
- Інвентаризаційний опис матеріальних цінностей, прийнятих на відповідальне зберігання № 9 від 11.07.2021 - згідно наданих відомостей матеріальні цінності відсутні.
Отже на підставі викладеного прийнято рішення щодо результатів інвентаризації від 11.07.2021, де зафіксовано факт відсутності за ТОВ "Малан плюс" нерухомого майна, дебіторської заборгованості, запасів, основних засобів, векселів, інвестицій та будь-якого іншого майна. 
Крім того  підприємство фактично не здійснює господарської діяльності з 2018 року та не подавало в податкові органи та статистику фінансову та податкову звітність з 2018 року, відсутні кошти на рахунках у банківських установах.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 28.10.2021 задоволено клопотання ліквідатора про витребування документів, печаток, штампів у колишнього керівника банкрута. Ухвалу надіслано до органів ДВС.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 07.12.2021 визнано грошові вимоги ПАТ “Укрнафта” в особі Нафтогазовидобувного управління “Полтавнафтогаз” та зобов`язано включити до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості: 4 540,00 грн – перша черга; 40 682 397,20 грн – четверта черга.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 09.08.2022 визнано грошові вимоги Антимонопольного комітету України та зобов`язано включити до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості: - 4962,00 грн перша черга задоволення; - 5099,96 грн четверта черга; - 679988,00 грн шоста черга.
Крім того ліквідатором було подано заяву про визнання ОСОБА_1 , що перебувала на посаді керівника ТОВ "Малан плюс", такою, що порушила вимоги частини 6 статті 34 КУПБ щодо звернення до господарського суду у місячний строк із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Малан плюс".
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 24.05.2022 вищевказану заяву ліквідатора  задоволено. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.07.2022  ухвалу від 24.05.2022 залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. 
В подальшому постановою Верховного Суду від 06.10.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1  задоволено, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.07.2022 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 24.05.2022 у справі № 903/998/21 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Волинської області. 
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 29.12.2022 у справі № 903/988/20 витребувано від АТ КБ "ПриватБанк" інформацію щодо руху грошових коштів по рахунку ТОВ "Малан Плюс" за період з 29.08.2016 по 31.12.2017.
З поданих АТ КБ "ПриватБанк" документів підтверджуються факти перерахування боржником  грошових коштів ТОВ “Голден Альянс” та їх неповернення останнім ТОВ "Малан Плюс", тобто факт наявності дебіторської заборгованості, що перевищує розмір його кредиторської заборгованості.
На момент подання заяви від 05.02.2022 ліквідатору не були відомі повідомлені АТ КБ "ПриватБанк" обставини. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 42, 226 ГПК України, 09.02.23 ліквідатор подав клопотання про залишення заяви ліквідатора № 1 від 05.02.2022, про визнання ОСОБА_1 такою, що порушила вимоги частини 6 статті 34 КУПБ, без розгляду, яке ухвалою Господарського суду Волинської області від 09.02.2023 задоволено.
В подальшому ліквідатор подав позовну заяву про стягнення заборгованості (в межах справи про банкрутство № 903/988/20) до ТОВ “Голден Альянс” з клопотанням про відстрочення сплати судового збору на строк до ухвалення судового рішення у даній справі. 
Додатково на адресу ТОВ “Голден Альянс” направив претензію з вимогою перерахувати суму заборгованості на реквізити ТОВ “Малан Плюс”, що зазначені в договорі.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 20.03.2023 позовну ТОВ "Малан Плюс" до ТОВ "Голден Альянс" про стягнення 58 410 204,74 грн у справі № 903/226/23 в межах справи № 903/988/20 повернуто позивачу без розгляду у зв`язку з неусуненням ТОВ "Малан Плюс" недоліків, а саме – не додано докази сплати судового збору в сумі 876 153,07 грн.
В подальшому ліквідатор вчиняв дії щодо продажу 58 410 204,74 грн дебіторської заборгованості, яка є активом банкрута. Право вимоги ОВ "Малан Плюс" до ТОВ "Голден Альянс" в розмірі 58 410 204,74 грн продано за 2 242,94 грн. Відповідний акт про придбання майна на аукціоні підписано 15.01.2024.
Щодо притягнення до субсидіарної відповідальності ліквідатором зазначено, що відповідно до п. 3.2 Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства затверджених наказом Мінекономіки від 19 січня 2006 року № 14 визначення ознак дій з доведення до банкрутства здійснюється за період, що починається за три роки до дати порушення справи про банкрутство, у разі наявності ознак неправомірних дій відповідальних осіб боржника, що призвели до його стійкої фінансової неспроможності, у зв`язку з чим боржник був не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів або сплатити обов`язкові платежі.
Відповідно до ч. 2 ст. 42 КУПБ правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування.
Тобто, будь-який правочин боржника щодо відчуження ним свого майна може бути визнаний недійсним як фраудаторний, тобто вчинений на шкоду кредиторам. Така ж правова позиція щодо застосування норми права висловлена Верховним Судом у постановах від 13.02.2019р. у справі № 04/01/5026/1089/2011, від 30.01.2019 у справі № 910/6179/17, від 23.04.2019 у справі № 19/5009/2383/11, від 30.01.2019 у справі № 910/7827/17.
Проаналізувавши укладені боржником договори за період з 09.02.2018 по 09.02.2021 (дата порушення провадження у справі про банкрутство), ліквідатором Рабаном М.Т. встановлено, що жодного відчуження активів боржника не здійснювалося, так само як і інших фінансових операцій, оскільки в цілому жодної діяльності товариством не велось.
Отже у цій справі на думку ліквідатора Рабана М.Т.  не виникло необхідності заявляти вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника, оскільки ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства в означений законом період не виявлено.
Протягом звітного періоду, а саме з 15.06.2023 по 22.06.2023, ГУ ДПС України у Волинській області із залученням ліквідатора Рабана М.Т. було проведено документальну позапланову виїзну перевірку діяльності ТОВ "Малан Плюс" за період з 01.01.2017 по 15.06.2023. 
За результатами перевірки не було встановлено порушень податкового законодаства і підстав для передачі матеріалів до правоохоронних органів.
Пропозицій від інвесторів, засновників, директора підприємства та інших бажаючих осіб, стосовно поліпшення фінансової долі підприємства, не надходило.
Зважаючи на вищенаведене, як на обставину відсутності майна за рахунок реалізації якого можна було повністю задоволити вимоги кредиторів ТОВ "Малан Плюс" у відповідності до ч. 7 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства включені ліквідатором до ліквідаційного балансу вимоги, які не можуть бути задоволені за відсутності майна вважаються погашеними.
Подаючи звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідатор засвідчив, що ним завершена ліквідаційна процедура.
Натомість судом апеляційної інстанції встановлено, що 29.08.2016 між ТОВ «Голден альянс» та ТОВ «Малан плюс» укладено договір № 14 про надання фінансової допомоги, згідно з яким  ТОВ «Малан плюс» надає  ТОВ «Голден альянс» фінансову допомогу у розмірі 79  751  700,00 грн; термін користування фінансовою допомогою до 31.12.2017 /т. 6 а.с. 166/.
27.10.2016 між ТОВ «Голден альянс» та ТОВ «Малан плюс» укладено Додаткову угоду до договір про надання фінансової допомоги № 14 від 29.08.2016, якою сторони погодили термін користування фінансовою допомогою до 01.06.2018 /т. 6 а.с. 167/.
ТОВ «Голден альянс» у термін до 01.06.2018 фінансову допомогу не повернуло, станом на 31.12.2019 дебіторська заборгованість ТОВ «Голден альянс» перед ТОВ «Малан плюс» становила 58  410  204,74 грн, що підтверджується довідкою  ТОВ «Малан плюс» /т. 6 а.с. 167 на звороті/.
Разом з тим 18.08.2017 засновниками ТОВ «Голден альянс» прийнято рішення при припинення юридичної особи, строк для заявлення вимог встановлено – до 26.10.2017, про що 18.08.2017 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинено запис номер: 14801100008071435 /т. 7 а.с. 205-209/. 
У матеріалах справи відсутні відомості про заявлення ТОВ «Малан плюс» вимог до ТОВ «Голден альянс» у термін до 26.10.2017.
Колегія суддів погоджується з позицією арбітражного керуючого про те, що визначення ознак дій з доведення до банкрутства здійснюється за період, що починається за три роки до дати порушення справи про банкрутство.
Господарським судом Волинської області ухвалою від 09.02.2021 відкрито провадження у справі № 903/988/20 про банкрутство  ТОВ «Малан плюс», тому  визначення ознак дій з доведення до банкрутства має здійснюватися за період з 09.02.2018 по 08.02.2021 включно.
У вказаний період з 09.02.2018 по 08.02.2021, а саме до 01.06.2018  ТОВ «Голден альянс» мало повернути фінансову допомогу ТОВ «Малан плюс». Звіт ліквідатора не містить проведеного аналізу дій ТОВ «Малан плюс» (його засновників, керівників) щодо  повернення вказаної фінансової допомоги та, відповідно, чи такі дії  призвели до стійкої фінансової неспроможності боржника.
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.
У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом (абзаци другий, третій частини другої статті 61 КУзПБ).
Субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.
Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові  від 17.06.2020 у справі № 924/669/17,  "у випадку коли ліквідатором жодного майнового активу боржника не було знайдено, а кредитори не отримали жодних грошових коштів в рахунок погашення своїх вимог, ліквідатор повинен був ініціювати питання про притягнення до субсидіарної відповідальності, керівника, засновника боржника чи інших відповідальних осіб.
Звернення ліквідатора до господарського суду про покладення на винних осіб субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства є частиною принципу безсумнівної повноти дій у ліквідаційній процедурі".
Разом з тим, для з`ясування ознак доведення до банкрутства ліквідатор зобов`язаний проаналізувати сукупність правочинів та інших юридичних дій, здійснених під впливом (вказівкою) керівника, засновників (учасників) боржника, інших осіб, а також їх бездіяльність, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 07.10.2021 у справі № 914/3812/15). 
Саме детальний аналіз ліквідатором фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство, міг дозволити ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи.
Крім того із статуту ТОВ "Малан Плюс" вбачається, що розмір статутного капіталу товариства становить 490 000,00 грн. 
Натомість ліквідатором не з`ясовано та жодним чином не досліджено питання щодо сформованого статутного капіталу боржника.
За таких обставин арбітражним керуючим ліквідатором ТОВ "Малан Плюс" Рабаном  М.Т. не в повній мірі здійснено дії щодо встановлення і формування всієї ліквідаційної маси банкрута, а висновки суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора та закриття провадження у справі є передчасниими.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №   5011-46/1733-2012 господарський суд, розглядаючи ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, перевіряє у судовому засіданні обґрунтованість, правомірність та безсумнівну повноту дій ліквідатора, а також, достовірність змісту ліквідаційного балансу, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора, повноту реалізації ліквідатором активів боржника а також достовірність змісту ліквідаційного балансу.
Виходячи з вимог КУзПБ, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, зокрема, виявлення ліквідатором кредиторів та дотримання їх процесуальних прав під час розгляду їх грошових вимог, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів, доведення неможливості задоволення визнаних ліквідатором вимог кредиторів за наслідками ліквідації боржника), висновки суду про встановлені обставини та їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Апеляційний суд погоджується з аргументами викладеними в апеляційній скарзі ПАТ "Укранафта", що ліквідатором не вжито всіх заходів з пошуку майна боржника.
Підсумовуючи наведене, у ліквідаційній процедурі завданням ліквідатора є не проста констатація факту відсутності майна, а дієвий і належний пошук майна банкрута. Тому ліквідатор у звіті має довести, що його дії мали саме мету пошуку та виявлення майна, майнових прав, законних очікувань банкрута під час ліквідаційної процедури. При цьому, кількість запитів до відповідних органів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси, шляхом реалізації ліквідатором принципу повноти дій.
За таких обставин, беручи до уваги, що арбітражним керуючим Рабаном М.Т. не в повній мірі здійснено дії щодо встановлення і формування всієї ліквідаційної маси банкрута, хоча саме на нього законом покладено цей обов`язок, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції передчасно ухвалено рішення про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та ліквідовано ТОВ "Малан Плюс".
Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про передчасність затвердження судом першої інстанції звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та висновку про ліквідацію ТОВ "Малан Плюс", тому і висновок суду першої інстанції про стягнення грошової винагороди з кредиторів (пункти 3-7 ухвали Господарського суду Волинської області від 20.02.2024 (грошова винагорода ліквідатора)) є передчасним, у зв`язку з чим ухвалу Господарського суду Волинської області  від 20.02.2024 (грошова винагорода ліквідатора) у справі № 903/988/20 слід скасувати в частині стягнення грошової винагороди з кредиторів (пункти 3-7 ухвали) та змінити пункт 1 ухвали шляхом викладення його у наступній редакції: "1. Клопотання ліквідатора Рабана М.Т. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди задоволити частково".
В іншій частині ухвалу Господарського суду Волинської області від 20.02.2024 (грошова винагорода ліквідатора) у справі № 903/988/20 (пункт 2) про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди ліквідатора за період з 01.09.2023 по 25.01.2024 включно у загальному розмірі 7 477,00 грн - залишити без змін.
Відповідно до част. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, не з`ясування обставин, що мають значення для справи.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства “Укрнафта” та Антимонопольного комітету України підлягають задоволенню частково, ухвалу Господарського суду Волинської області від 20.02.2024 про закриття провадження  у справі № 903/988/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Малан Плюс" слід скасувати, ухвалу Господарського суду Волинської області від 20.02.2024 (грошова винагорода ліквідатора) у справі № 903/988/20 скасувати в частині стягнення грошової винагороди з кредиторів (пункти 3-7 ухвали), як такі що постановлені з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням вимог Кодексу України з процедур банкрутства та ГПК України.
Справу № 903/988/20 направити для продовження розгляду до Господарського суду Волиннської області на стадію ліквідаційної процедури.                       
Керуючись ст. 269, 270, 271, 273, 275, 277, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд                              
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Укрнафта” - задоволити частково.
Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України - задоволити частково. 
Ухвалу Господарського суду Волинської області від 20.02.2024 про закриття провадження  у справі № 903/988/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Малан Плюс" скасувати. 
Ухвалу Господарського суду Волинської області  від 20.02.2024 (грошова винагорода ліквідатора) у справі № 903/988/20  скасувати в частині стягнення грошової винагороди з кредиторів (пункти 3-7 ухвали) та змінити пункт 1 ухвали шляхом викладення у наступній редакції:
"1. Клопотання ліквідатора Рабана М.Т. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди задоволити частково".
В іншій частині ухвалу Господарського суду Волинської області  від 20.02.2024 (грошова винагорода ліквідатора) у справі № 903/988/20 (пункт 2) - залишити без змін.
Справу № 903/988/20 направити для продовження розгляду до Господарського суду Волингської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений "24" червня 2024 р.

Головуючий  суддя                                                                      Крейбух О.Г. 

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.  

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.