Справа № 308/3966/23

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 

08.05.2024                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 грудня 2023 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
       Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 грудня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засовами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомий, на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.
       Відповідно до постанови, - 01.03.2023 року о 15.40 годині  в м. Ужгород вул. Л.Толстого, 6 гр. ОСОБА_1  керував транспортним засобом Пежо 308 д.н.з. НОМЕР_1  у стані алкогольного сп`яніння. 01.03.2023 о 15 год. 54 хв. гр. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а саме: м. Ужгород, вул. Л.Толстого, 6 за допомогою алкотестеру «Драгер». Результат позитивний – 1,99 проміле. Тест №151. Вказано про порушення п. 2.9а ПДР.
       Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Качайло А.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова незаконна та необґрунтована, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що участі у судовому засідання не приймав, копію постанови отримав лише 04.01.2024 року. Просить поновити строк на апеляційне оскарження.
       Заслухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набуття ним доказової сили, однак виходячи з приписів ст. 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Нормами ст. 278 КУпАП передбачено, що суддя при підготовці справи до розгляду, окрім іншого повинен з`ясувати, чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, а нормами ст. 279 цього Кодексу встановлено процесуальний порядок розгляду справи.
Згідно зі ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Процедура оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року (надалі Інструкція).
Ознаки та склад адміністративного правопорушення особи встановлюється на підставі доказів їх сукупності і безсумнівному узгодженому взаємозв`язку.
Не зважаючи на вказане, в адміністративному протоколі, який поліцейськими складено стосовно ОСОБА_1 не було зазначено відомості про назву, модель, серію і номер засобу відео фіксації процедури факту керування транспортним засобом вказаним водієм, а також і проведення його освідчення із використанням спеціального технічного засобу «Драгер» без залучення свідків.
Також у вказаному адміністративному протоколі не було зазначено відомості про модель, серію і номер спеціального технічного засобу «Драгер» та відомості про дату останньої його повірки що надавав би дозвіл на його технічну придатність до використання. Як наслідок останнього, при проведенні освідчення ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер» в талоні його автоматичної роздруківки у відповідному реквізиті зазначено той температурний режим, що суттєво суперечив фактичним даним температури повітря навколишнього середовища на час проведення тестування вказаного водія, а отже по вищевказаній причині цей не належний доказ не міг набувати статусу офіційного документу та бути підставою безспірного і безсумнівного доведення провини особи у скоєнні правопорушення.
Відповідно до норм ст. 280 КУпАП, при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відтак, в супереч ст. 256 КУпАП та п.9 розділу II Інструкції, затвердженої Наказом МВС України № 1376, у даному адміністративному протоколі викладена суть правопорушення, яка не відповідає долученим до матеріалів справи документам, так-як не зазначення у протоколі вищевказаних відомостей і об`єктивних даних унеможливлює встановлення точних обставин справи в цій частині.
Така правова позиція кореспондується і рішенням ЄСПЛ у справі «Малофеєва проти росії» від 30.05 2013 року, заява № 36673/04, у якій зазначено, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Судовою практикою Європейського суду захисту прав людини також задекларовано, що вина особи повинна бути обгрунтована доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишають місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не грунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Всі сумніви презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.
За п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року 23-рп\2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (ст.ст. 1, 3, ч.2 ст.19) Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст. 61); обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч.3 ст.62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч. 1 ст. 64)
Оскільки вказані недоліки є суттєвими, зазначений адміністративний матеріал підлягає поверненню для доопрацювання.
Приймаючи рішення про повернення справи для доопрацювання, суд враховує позицію Верховного Суду України, згідно якої визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14). Позицію ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену у п.12 Постанови Пленуму від 17.10.2014 р. «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», згідно якої норми  КУпАП  не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.
        Керуючись ст. 256,294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 грудня 2023 року – скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернути до Управління патрульної поліції в Закарпатській області - для належного оформлення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага