Справа № 307/3357/23

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2024                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника потерпілої ОСОБА_1 – адвоката Скрипченка Д. В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/893/23 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Молнар Т. І. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29.11.2023. 
Цією постановою:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 127902 від 11.08.2023 та постанови судді від 20.11.2023 вбачається, що 06.08.2023 о 15 год в м. Тячів по вул. Армійській, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення із задньої лівою частиною автомобіля «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження зі збитками, чим порушив вимогу п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
На постанову суду від 29.11.2023 захисник-адвокат Молнар Т. І. подала апеляційну скаргу, в якій уважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_2 06.08.2023 керуючи транспортним засобом марки «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в напрямку м. Хуст із допустимою швидкістю руху, та побачив попереду автомобіль «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався із незначною швидкістю та з увімкненим правим покажчиком повороту, який мав намір повернути праворуч. Переконавшись, що попереду пряма ділянка дороги, зустрічна смуга є вільною від транспортних засобів, він увімкнув покажчик повороту та збільшивши швидкість почав виконання маневру обгону автомобіля «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_2 . В той момент водій автомобіля «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_2 , змінила напрямок руху та продовжила рух прямо. Уважає, що причиною даної дорожньо-транспортної події є дії водія автомобіля «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_2 , яка його не побачила, своєчасно не увімкнула відповідний сигнал повороту, 

-2-

не надала йому переваги в русі та почала виконання маневру повороту ліворуч, а тому він не мав можливості уникнути зіткнення. У протилежному випадку він би належно зреагував та зміну обстановки, оскільки має значний досвід водія. Крім того, оцінюючи як підтверджений факт недотримання водієм ОСОБА_2 вимог п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, суд дійшов помилкового висновку, що саме внаслідок таких порушень ОСОБА_2 допустив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 . Таким чином, за відсутності винних дій водія ОСОБА_2 , поведінка якого була вимушеною та обумовлена створенням аварійної ситуації іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди, він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності. 
Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце  розгляду апеляційної скарги,  ОСОБА_2   та його захисник-адвокат Молнар Т. І.  на розгляд справи щодо ОСОБА_2  не з`явилися. Останні судову кореспонденцію отримували, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд уважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Молнар Т. І., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. При цьому враховується заява захисника-адвоката Молнар Т. І. про можливість розгляду апеляційної скарги без її та ОСОБА_2 участі. 
Заслухавши пояснення представника потерпілої -адвоката Скрипченка Д. В., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника-адвоката Молнар Т. І. задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

-3-

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 127902 від 11.08.2023 вбачається, що 06.08.2023 о 15 год в м. Тячів по вул. Армійській, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення із задньої лівою частиною автомобіля «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження зі збитками, чим порушив вимогу п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Викладені у протоколі щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи схемою місця дорожно-транспортної пригоди від 06.08.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відеозаписом камер відеоспостереження та іншими матеріалами справи. 
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які би давали підстави вважати, що інспектор СРПП Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області Вурста М. М., який склав щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, був упереджений при його складанні, що у нього були підстави для обмови ОСОБА_2 у порушенні Правил дорожнього руху України та підстави для фальсифікації протоколу та доданих до нього матеріалів, а також даних про його зацікавленість у результатах розгляду справи, - на ці дані не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказувала сторона захисту під час її розгляду
       Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
       Відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
       Пункт 1.9 Правил дорожнього руху України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що поліцейський ОСОБА_4 при виконанні своїх функціональних обов`язків та складанні відповідних документів діяв у межах наданих йому повноважень.
Апеляційний суд, дослідивши зібрані по справі докази уважає, що суддею місцевого суду дана правильна оцінка наявним у справі доказам, а тому висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні, передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам і узгоджується з вимогами закону. 
       Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
       Згідно з вимогами п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

-4-

       Потерпіла ОСОБА_1 у своїх поясненнях повідомила, що 06.08.2023 в м. Тячів, біля АЗС «ОККО», у неї був намір повернути праворуч в супермаркет «Сіверленд», однак побачивши там знак, який забороняв здійснити поворот праворуч, вона продовжила рух, після чого в її автомобіль марки «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_2 , допустив зіткнення автомобіль марки ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 .
       Письмовими поясненнями ОСОБА_2 встановлено, що водій автомобіля марки «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Тячів рухалася попереду керованого ним автомобіля та включила правий покажчик повороту, а в подальшому включила покажчик повороту ліворуч, в результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів. 
Окрім того, з відеозапису з місця події, наданого адвокатом Молнар Т. І., вбачається, що автомобіль марки «Шкода» рухається попереду, ближче до правого краю проїзної частини із незначною швидкістю, при цьому у даного автомобіля увімкнений світловий покажчик правого повороту, позаду даного автомобіля у попутному напрямку із більшою швидкістю рухається транспортний засіб «Богдан» моделі 211040, номерний знак НОМЕР_1 . Зіткнення даних транспортних засобів відбулось в момент, коли автомобіль марки «Шкода» починає виконання повороту ліворуч на смузі його руху. 
Аналізуючи вищевказані пояснення та докази, що містяться в справі, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
При оцінці зібраних по справі доказів, апеляційний суд уважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення, цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, а тому доводи захисника в апеляційній скарзі про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такі апеляційним судом відхиляються. 
Доводи захисника про те, що небезпека в даній дорожній обстановці виникла для водія автомобіля марки «Богдан» ОСОБА_2 , яку створив водій автомобіля марки «Шкода Фабія» ОСОБА_1 , дії якої знаходяться в причино-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, не заслуговують на увагу, оскільки в цій справі розглядається протокол про адміністративне правопорушення і порушення правил дорожнього руху лише щодо водія ОСОБА_2 , який порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. 
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення та, відповідно, наявністю в діях іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, стороною захисту не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
При цьому апеляційний суд констатує, що відносно іншого водія – ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за порушення Правил дорожнього руху України не складався.
Між тим, доводи апеляційної скарги захисника фактично зводяться до переоцінки доказів, яким суддею місцевого суду надана належна правова оцінка, на правильність висновків судді не впливають та їх не спростовують, порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає, а відтак уважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

-5-

Крім того, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника й застосував щодо ОСОБА_2 вид та розмір стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши належні докази, які ніким не оспорювалися, належним чином умотивувавши судове рішення, а тому накладене на ОСОБА_2 стягнення є таким, що відповідає  як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника-адвоката Молнар Т. І. не вказується, й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені. 
Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає, а відтак доходить до переконання про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді - без змін.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу, в тому числі про витребування доказів, про призначення експертизи, не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
       
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Молнар Т. І. залишити без задоволення, а постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29.11.2023 щодо ОСОБА_5 , - без змін. 
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя