ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року 
м. Київ
справа №620/6878/20
адміністративне провадження № К/9901/32402/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючий - Стародуб О.П.,
судді - Єзеров А.А., Коваленко Н.В.
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2021 (судді - Сорочко С.О., Єгорова Н.М., Коротких А.Ю.)
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, які виразились у зменшенні розміру нарахування довічного грошового утримання судді у відставці з 90% до 52% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та у зменшенні стажу роботи на посаді з 28 років до 21 року без врахування часу його роботи на посаді слідчого, при здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 21.02.2020 №03/36-726 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2020;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, без обмеження граничного максимального розміру щомісячного грошового утримання, як судді який на час виходу у відставку мав стаж роботи на посаді судді більше 28 років, відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 21.02.2020 №03/36-726 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2020 починаючи з 19.02.2020, з врахуванням фактично проведених за даний період виплат.
В обґрунтування позову покликався на те, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. У подальшому, у зв`язку зі зміною розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, звернувся до відповідача із відповідною заявою та довідкою, виданою Територіальним управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 21.02.2020 №03/36-726 для проведення відповідного перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, проте відповідач у проведенні такого перерахунку відмовив. Вказана відмова оскаржена позивачем в судовому порядку та рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 з-поміж іншого зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки від 21.02.2020 №03/36-726. Однак при проведенні перерахунку відповідач безпідставно зменшив основний розмір раніше призначеної пенсії з 90% на 52%, а також зменшив стаж з 28 років до 21 року 8 місяців, чим порушив його набуте право на соціальний захист, що є неприпустимим у діяльності органу державної влади.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % від заробітку.
Територіальним управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області 21.02.2020 позивачу видано довідку №03/36-726 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до норм Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів та Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у справі №620/2304/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не проведення перерахунку, призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 21.02.2020 №03/36-726 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2020, починаючи з 19.02.2020. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 21.02.2020 №03/36-726 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2020, починаючи з 19.02.2020, з врахуванням фактично проведених за даний період виплат.
На виконання вказаного рішення, відповідачем здійснено позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та встановлено його в розмірі 52% винагороди судді, який працює на відповідній посаді, про що листом від 07.12.2020 №2500-1506-8/47993 надіслано рішення від 22.10.2020 №974280160250.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в частині перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зі зменшенням розміру відсотків щомісячного довічного грошового утримання з 90% до 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці із розрахунку 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 21.02.2020 №03/36-726, починаючи з 19.02.2020, з врахуванням проведених за даний період виплат
В решті позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача в частині перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача судді зі зменшенням розміру відсотків щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 90% до 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та зменшення стажу.
Суд виходив з того, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, виникла лише одна підстава його перерахунку, а саме збільшився розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Інші складові (стаж роботи на посаді судді та відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) залишилися незмінними. При цьому норми спеціальних законів, які були чинними у період від моменту призначення позивачу спірних виплат до їх перерахунку у 2020 році не передбачали зменшення відсоткового показника довічного грошового утримання судді у відставці. Натомість з метою урахування зміни розміру заробітної плати (суддівської винагороди) працюючого судді, змінною величиною і підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці була лише зміна суддівської винагороди.
Крім того, суд виходив з того, що право позивача на виплату позивачу пенсії в розмірі 90% сум грошового забезпечення встановлено постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 22.03.2017 №740/4887/16, що має преюдиційне значення у даній справі, тому не підлягає доказуванню.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2021 рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо здійснення перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із визначенням відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання із розрахунку повних 21 років стажу роботи на посаді судді.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області починаючи з 19.02.2020 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із визначенням відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання із розрахунку повних 28 (двадцяти восьми) років стажу роботи на посаді судді, з урахуванням проведених за даний період виплат.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Законом №1402-VIII встановлено новий, інший підхід до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді, а тому всім суддям, незалежно від дати виходу у відставку, утримання підлягає розрахунку згідно із положеннями саме Закону №1402-VIII. Проведення розрахунку довічного грошового утримання суддям, які виходили у відставку до набрання чинності Законом №1402-VIII, із застосуванням положень такого Закону, а також Закону №2453-VI призведе до того, що утримання таких суддів буде значно більшим за своїм розміром ніж те, яке зможуть отримати судді, які підуть у відставку за Законом №1402-VIII. Відтак, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень у застосуванні Закону №1402-VIII при розрахунку відповідачем відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача.
Крім того, апеляційний суд дійшов висновку, що здійснюючи розрахунок відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача, відповідач безпідставно врахував лише 21 рік 4 місяці 5 днів стажу, не зарахувавши період роботи позивача на посаді слідчого з 01.08.1988 по 10.05.1995.
Суд виходив з того, що право позивача на врахування періоду роботи на посаді слідчого до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання встановлено судовим рішенням, що набрало законної сили, а тому не підлягає доказуванню. Враховуючи викладене, стаж позивача, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання складає 28 років 1 місяць 15 днів.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обґрунтування касаційної скарги позивач покликається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Зокрема, покликається на те, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у нього права на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з 90% від розміру заробітної плати діючого на відповідній посаді судді.
В свою чергу, суд апеляційної інстанції безпідставно мотивував своє рішення тим, що Законом №1402-VІІІ встановлено новий, інший підхід до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а тому всім суддям, незалежно від дати виходу у відставку, утримання підлягає розрахунку згідно із положеннями саме Закону №1402-VІІІ, оскільки в самому Законі №1402-VІІІ від 02.06.2016 також відсутні норми, які б передбачали зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддям, які пішли у відставку до набрання чинності даним Законом, у разі здійснення перерахунку їх довічного грошового утримання.
Крім того, покликається на те, що рішення суду апеляційної інстанції не відповідає правовій позиції Верховного Суду висловленій у рішеннях від 04.02.2019 у зразковій справі №240/5401/18, від 15.02.2018 у зразковій справі №820/6514/17, та постановах від 09.11.2018 у справі №766/7021/17, від 29.05.2019 у справі №686/9208/17, від 31.01.2018 у справі №523/4930/15. 
Просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач просив у її задоволенні відмовити, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Перевіривши доводи касаційної скарги, в межах доводів касаційної скарги відповідно до статті 341 КАС України, Верховний Суд, виходить з наступного.
Спірним питанням у цій справі є правомірність дій відповідача щодо визначення під час перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відсоткового розміру суддівської винагороди.
Подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суді.
Зокрема, у постановах від 24.09.2021 у справі №620/5437/20, від 11.10.2021 у справі №160/10640/20, від 15.02.2022 у справі №340/161/21, від 02.08.2022 у справі №620/6361/20, від 26.01.2023 у справі №500/6626/21, від 02.06.2023 у справі №620/6445/20 Верховний Суд дійшов наступного висновку:
" до відносин з визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII повинні застосовуватись виключно норми цього Закону.
Таким чином, оскільки чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами.
Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону №1402- VIII.
Крім того, слід звернути увагу, що перерахунок грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру відсоткового значення, визначеного частиною третьої статті 141 Закону 2453-VI від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів та суддів, які вийшли у відставку за Законом №1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом №  2453-VI, що не відповідає базовому принципу єдності статусу суддів, який означає однаковий підхід до встановлення рівня матеріального забезпечення судді."
За таких обставин, враховуючи сформовану практику Верховного Суду, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності у позивача права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90%, та необхідність здійснення такого перерахунку у розмірі, визначеному ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII, із визначенням відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання із розрахунку повних 28 (двадцяти восьми) років стажу роботи на посаді судді, з урахуванням проведених за даний період виплат.
Покликання позивача в обґрунтування касаційної скарги на висновки Верховного Суду у рішеннях від 04.02.2019 у зразковій справі №240/5401/18, від 15.02.2018 у зразковій справі №820/6514/17, та постановах від 09.11.2018 у справі №766/7021/17, від 29.05.2019 у справі №686/9208/17, від 31.01.2018 у справі №523/4930/15 є безпідставними, оскільки:
-висновки у зразковій справі №240/5401/18 стосувалися правової оцінки ст.ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які не регулюють заявлені у цій справі спірні правовідносини;
-у справах №766/7021/17, №686/9208/17 спір стосувався зменшення відсоткового розміру довічного грошового утримання судді у відставці згідно із Законом №2453-VI у зв`язку із внесенням змін до законів, на підставі яких позивачам було призначено грошове утримання, до ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020; 
-у справі №523/4930/15 спір стосувався пенсій державних службовців; 
-у зразковій справі №820/6514/17 спір стосувався пенсії колишнього працівника органів внутрішніх справ. 
Натомість, у справі, яка розглядається, спір виник у інших правовідносинах у порівнянні із наведеними вище справами, оскільки в цій справі вони пов`язані із прийняттям нового Закону та його застосуванням у зв`язку із ухваленням Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020.
Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, який вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
За правилами ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення апеляційний суд не допустив порушень норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2021 у справі №620/6878/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

Н.В. Коваленко