УХВАЛА

15 травня 2024 року 
м. Київ
справа № 240/11264/23
адміністративне провадження № К/990/13561/24 
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів -Білоус О. В. Желтобрюх І. Л.
перевіривши касаційну скаргу   Головного управління ДПС у Житомирській області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року у справі № 240/11264/23 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся Фізична особа-підприємець із позовом, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у Житомирській області від 27.10.2022:
- №6663/06-30-09-02/ від 27.10.2022, яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 5 100,00 грн за порушення п.63.3 ст.63 ПК України   (в частині неподання до контролюючого органу за основним місцем обліку повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через, які проводиться діяльність за формою №20-ОПП (в кількості 5 одиниць));
- №6664/06-30-09-02/ від 27.10.2022, яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 500000,00 грн за порушення   ст.15 Закону №481/95-ВР;
- №6665/06-30-09-02/ 2606900154 від 27.10.2022, яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 500000,00 грн. за порушення   ст. 15 Закону №481/95-ВР;
- №6666/06-30-09-02/ 2606900154 від 27.10.2022, яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 500000,00 грн. за порушення   ст. 15 Закону №481/95-ВР.
Рішенням       Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 27.10.2022 №6664/06-30-09-02/, №6665/06-30-09-02/2606900154, №6666/06-30-09-02/.
В решті позову відмовлено.
Стягнуто з       Головного управління ДПС у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн витрат по сплаті судового збору.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року, скасовано рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 27.10.2022 №6666/06-30-09-02/2606900154 та розподілу судових витрат.
Прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 27.10.2022 №6666/06-30-09-02/2606900154.
Стягнуто з Головного управління ДПС у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця 10000 витрат по сплаті судового збору.
В решті - рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року залишено без змін.
Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанцій, скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження відмовлено. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року у справі № 240/11264/23 залишено без руху з установленням скаржнику строку для надання до суду касаційної інстанції заяви, клопотання в якому вказати підстави для поновлення строку касаційного оскарження з доказами на підтвердження вказаних обставин.
На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху скаржником надіслано заяву про усунення недоліків касаційної скарги.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску такого строку, останній зазначає, що наразі працівники управління правового забезпечення Головного управління ДПС у Житомирській області перебувають в критичній кадровій ситуації. Увесь обсяг роботи по супроводженню справ в судах всіх юрисдикцій покладено на незначну наявних працівників. Також зазначає, що відповідальною посадовою особою щодо оскарження судового рішення по справі № 240/11264/23 було визначено ОСОБА_2 . Проте 03 квітня 2024 року її було звільнено з посади. Зазначена особа не повідомила щодо оскарження/не оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 листопала 2023 року. З`ясувавши, що зазначене рішення суду апеляційної інстанції не оскаржено, Головне управління ДПС у Житомирській області негайно звернулося до суду з касаційною скаргою. З огляду на зазначені обставини просить визнати підстави пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити пропущений строк.
Розглянувши зазначене клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд дійшов висновку, що наведені скаржником підстави для його поновлення не можуть бути визнані поважними з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.
Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №     45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.
Як убачається з матеріалів касаційної скарги, Єдиного державного реєстру судових рішень та згідно відомостей з Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», відповідач вже реалізовував своє право на касаційне оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі. Однак ухвалами Верховного Суду від 27 грудня 2023 року, від 31 січня 2024 року, від 07 березня 2024 року касаційні скарги було повернуто.
Наведені скаржником обставини не свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та не є об`єктивними істотними перешкодами для своєчасної реалізації процесуальних прав.
Скаржник, маючи намір реалізації наданого йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх процесуальних обов`язків.
Маючи намір добросовісної реалізації належного особі права на касаційний перегляд справи, сторона повинна забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.     
Крім того, для приведення касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України у скаржника було достатньо часу, а строк, що сплинув на момент подання касаційної скарги після ухвалення постанови суду апеляційної інстанції і виготовлення її повного тексту, не можна вважати розумним та оптимальним для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень.
Труднощі в організації належного виконання обов`язків працівників контролюючого органу не є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку касаційного оскарження.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнанні судом неповажними.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволені клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року у справі № 240/11264/23.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Житомирській області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року у справі № 240/11264/23.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              О. В. Білоус

І. Л. Желтобрюх