Справа № 130/8/23
Провадження № 22-ц/801/938/2024
Категорія: 21
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач:Сопрун В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року	Справа № 130/8/23	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі:
       головуючого Сопруна В.В.,
       суддів Матківської М.В., Стадника І.М., 
               за участю секретаря судового засідання Кобенди Ю.О.,
               за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Парпальоси В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №130/8/23 запозовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, 
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» на рішення Жмеринського міськрайонногосуду Вінницької області від 13 лютого 2024 року, яке ухвалив суддя Заярний А.М. в Жмеринському міськрайонному суді Вінницької області, повний текст судового рішення складено 23 лютого 2024 року,

в с т а н о в и в :

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ТОВ «Поділля Агропродукт» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, мотивуючи позовні вимоги тим, що  ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки, загальною площею 2,1328 га, кадастровий номер: 0521080800:02:002:0016 з цільовим призначенням  - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Жмеринської міської територіальної громади. Право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом серії ЯБ № 668340.
12 грудня 2014 року між позивачем та ТОВ «Поділля Агропродукт» було укладено договір оренди землі, відповідно до якого в користування відповідача була передана спірна земельна ділянка. Отримавши витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що рішенням державного реєстратора Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області Фаренюка С.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42167838 від 21 липня 2018 року була зареєстрована додаткова угода від 20 червня 2018 року до договору оренди землі від 12 грудня 2014 року.
Як випливає з витягу, додатковою угодою від 20 червня 2018 року було продовжено строк дії договору оренди землі на строк до 20 червня 2025 року. Однак даної угоди позивач не укладала, наміру продовжувати з ТОВ «Поділля Агропродукт» орендних правовідносин щодо спірної земельної ділянки вона не мала і не має. Жодних домовленостей ні усних ні письмових щодо продовження строку дії договору оренди землі від 12 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем не існувало. Крім того, її підпис відсутній у даній додатковій угоді.
Таким чином, просила усунути перешкоди в користуванні нею земельною ділянкою загальною площею 2,1328 га, кадастровий номер:0521080800:02:002:0116, цільове призначення: 01.01 – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Жмеринської територіальної громади, шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області Фаренюка С.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42167838 від 21 липня 2018 року та вирішити питання щодо стягнення судових витрат.

Рішенням Жмеринського міськрайонногосуду Вінницької області від 13 лютого 2024 року позов задоволено.
Усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою загальною площею 2,1328 га, кадастровий номер:0521080800:02:002:0116, цільове призначення: 01.01 – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Жмеринської територіальної громади, шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області Фаренюка С.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42167838 від 21 липня 2018 року. Стягнуто з ТОВ «Поділля Агропродукт» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 17177,60 грн. 
Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_1 додаткової угоди про продовження строку дії договору оренди землі від 12 грудня 2014 року та передачу її новому орендарю не  підписувала,  а захистити своє право власності в інший спосіб ніж судовий, позивач не може, тому вимога про усунення перешкод в користуванні належною їй як власнику, земельною ділянкою, шляхом скасування державної реєстрації, є належним способом захисту прав та законних інтересів позивача.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Поділля Агропродукт» подало апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм процесуального права, судом не з`ясовані повно та всебічно всі обставини справи. Просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.
В апеляційній скарзі посилається на те, що саме рішення про усунення перешкод в користуванні спірною земельною ділянкою шляхом її повернення вже є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації договору оренди землі. Крім того, позивач визнала, що дійсно отримувала орендну плату від відповідача протягом 2018 – 2022 років, що підтверджує укладення спірної угоди.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – адвокат Парпальос В.В. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. 

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯВ №668340 ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки, загальною площею 2,1328 га, кадастровий номер: 0521080800:02:002:0016 з цільовим призначенням  - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Жмеринської міської територіальної громади. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

З копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що рішенням державного реєстратора Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області Фаренюка С.А. здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27141483 від 01 листопада 2015 року, за ТОВ «Поділля Агропродукт» зареєстроване право оренди на спірну земельну ділянку. Право оренди зареєстровано на підставі договору оренди землі від 12 грудня 2014 року б/н.

19 липня 2018 року державним реєстратором Чечельницької селищної ради Фаренюком С.А. була зареєстрована заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від уповноваженої особи ТОВ «Поідлля Агропродукт» щодо проведення реєстраційних дій земельної ділянки кадастровий номер:0521080800:02:002:0116 належної ОСОБА_1 .  

Рішенням державного реєстратора Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області Фаренюка С.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42167838 від 21 липня 2018 року була зареєстрована додаткова угода від 20 червня 2018 року до договору оренди землі від 12 грудня 2014 року. Строк дії угоди до 20 червня 2025 року, що стверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права та рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до копії договору оренди землі від 12 грудня 2014 року б/н між ОСОБА_1 та ТОВ «Агротал» було укладено договір оренди землі, відповідно до якого в користування ТОВ «Агоротал» була передана  земельна ділянка загальною площею 2,1328 га, кадастровий номер:0521080800:02:002:0116, цільове призначення: 01.01 – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк дії договору п`ять років з дати підписання.

Згідно Додаткової угоди від 20 червня 2018 року,  укладеної між ОСОБА_1 та ТОВ «Агротал», новий орендар ТОВ «Поділля Агропродукт», до договору оренди землі від 01 листопада 2015 року, кадастровий номер земельної ділянки 0521080800:02:002:0116, відповідно до якої зі згоди орендодавця орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони, передбачені в Договорі оренди. Також даною угодою передбачено продовження строку дії договору оренди, проте без зазначення такого строку. Підпис ОСОБА_1 в додатковій угоді відсутній.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що цю додаткову угоду не підписувала, в додатковій угоді вказано договір оренди від 01 листопада 2015 року, який позивача не стосується, а також у цій додатковій угоді не визначено строк, на який продовжується договір оренди, відсутній підпис позивача. 

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.  
     
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію. Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону № 1952-IV судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 513/879/19 (провадження № 14-49цс22)).

Наведений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2023 року (справа № 513/879/19), а також у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що вищевказана додаткова угода до договору оренди земельної ділянки є неукладеною, а запис про державну реєстрацію речового права (додаткової угоди) порушує права позивача щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном, тому вважав, що вимога про скасування рішення про державну реєстрацію додаткової угоди підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що обраний позивачем спосіб захисту її прав не є належним.

Спосіб захисту цивільного права має бути ефективним, тобто призводити у конкретному спорі до того результату, на який спрямована мета позивача - до захисту порушеного права. Вирішення справи в суді в одному судовому процесі має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року справа № 910/3009/18).

З врахуванням наведеного, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог з огляду на обрання позивачем неналежного способу захисту.

Згідно положень ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом частини другої цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Щодо судових витрат 

Згідно з ч. 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, то з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ «Поділля Агропродукт» підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1610,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 367, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» задовольнити частково.
Рішення Жмеринського міськрайонногосуду Вінницької області від 13 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.
В задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1610,40 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 квітня 2024 року.

Головуючий                          Сопрун В.В.

Судді                                  Матківська М.В.
       
                                                       Стадника І.М.