Справа № 465/10430/23                                 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І. 
Провадження № 22-ц/811/933/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого:  Ванівського О.М.,
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 05 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4», за участі третьої особи Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про скасування наказу, поновлення на роботі, зобов`язання виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:
В провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4», за участі третьої особи Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про скасування наказу, поновлення на роботі, зобов`язання виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.
Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 05 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4», за участі третьої особи Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про скасування наказу, поновлення на роботі, зобов`язання виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, – повернуто заявнику без розгляду.
Ухвалу суду оскаржив позивач ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною та необґрунтованою, такою що підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. 
Покликається на те, що подав 27.12.2023 року до Франківського районного суду м. Львова позовну заяву відповідно до ч.1 ст.19, 55, 64, 68 Конституції України і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які не передбачають обмеження способів подання людиною позовної заяви до суду для захисту порушених прав.
Просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Справа, відповідно до вимог ст. ст. 274, 368, 369 ЦПК України розглядається без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частин 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам.
Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не підписана та послався на п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, згідно з яким заява повертається у випадках, коли, заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.
Згідно з частиною першою статті 175ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Пунктом 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України передбачено, що позовна заява повертається судом, зокрема у випадку, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Відповідно до частин першої, четвертої та восьмої статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (далі - ЄСІТС). ЄСІТС відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису, якщо інше не передбачено ЦПК України.
Згідно з підпунктом 15.1 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування ЄСІТС подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.
Водночас, частиною восьмою статті 43 ЦПК України передбачено, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).
Отже, учасники процесу мають можливість обрати зручний для себе спосіб комунікації із судом, в тому числі і для подання процесуальних звернень, а саме: подавати у суди, де працює ЄСІТС, процесуальні та інші документи в електронній формі за допомогою ЄСІТС з використанням власного електронного цифрового підпису, або засобами поштового зв`язку у паперовій формі,
Пунктами 12, 32 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувачем є фізична особа, яка створює електронний підпис.
Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.
Електронний підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Частина четверта статті 212 ЦПК України у редакції Закону №540-ІХ від 30 березня 2020 року допускає підтвердження особи учасника справи із застосуванням електронного цифрового підпису.
Процесуальний закон не містить заборони на звернення до суду шляхом подання документів на електронну пошту суду, із підтвердженням особи, яка направляє таке звернення, за допомогою електронного цифрового підпису, а не тільки через ЄСІТС.
З урахуванням наведеного, можна дійти висновку, що альтернативою звернення учасників справи до суду із скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу шляхом направлення на офіційну електронну адресу відповідного суду.
Наведені висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі №9901/335/20, постановах Верховного Суду від 10 червня 2020року у справі №226/1863/18, від 03 травня 2022 року у справі №205/5252/19, інших постановах та відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України повинні враховуватися судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.
Порядок використання для обміну документами електронної пошти встановлено Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", в якому зазначено, що порядок електронного документообігу визначається державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності згідно з законодавством.
Пункт 10 розділу ІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України визначає, що приймання та передавання документів електронними засобами зв`язку здійснюється відповідно до Положення про порядок використання ресурсів локальної обчислювальної мережі в Державній судовій адміністрації України, територіальних управліннях Державної судової адміністрації України, місцевих та апеляційних судах загальної юрисдикції, затвердженого наказом ДСА України від 04.12.2013 № 164, та Тимчасового порядку обміну офіційними електронними документами, затвердженого наказом ДСА України від 15.11.2016 № 231.
Відповідно до пункту 8.2.21 Положення про порядок використання ресурсів локальної обчислювальної мережі в Державній судовій адміністрації України, територіальних управліннях Державної судової адміністрації України, місцевих та апеляційних судах загальної юрисдикції користувач зобов`язаний перевіряти електронну поштову скриньку не менше 2 разів на день (на початку першої та другої половини робочого дня).
При цьому, згідно з пунктом 8.2.22 вказаного положення після отримання нових повідомлень електронною поштою користувач:
- перевіряє на повноту та відповідність реєстраційних реквізитів, вказаних в темі і приєднаних файлах, а також коректність змісту приєднаних файлів;
- у разі отримання електронного листа, який містить комп`ютерні віруси, надсилає відправнику повідомлення про наявність у листі комп`ютерних вірусів та необхідність відправки нового листа і вилучає інфікований електронний лист із папки "Вхідні", після чого очищує папку "Вилучені";
- надсилає електронною поштою підтвердження про отримання повідомлення відправнику (якщо про це є повідомлення в листі) або повідомлення про проблеми з читанням отриманого листа, з накладанням на нього електронного цифрового підпису.
Пунктом 22 Тимчасового порядку обміну офіційними електронними документами також встановлено порядок дій працівника суду в разі отримання електронного листа. Після отримання нових листів електронною поштою відповідальна особа:
1) перевіряє на легітимність ключ електронного цифрового підпису, яким засвідчено електронний лист;
2) у разі якщо електронний лист не засвідчений відповідним ключем електронного цифрового підпису, надсилає відправнику повідомлення про необхідність відправки нового листа, підписаного належним чином;
3) перевіряє на повноту та відповідність реєстраційних реквізитів, указаних в темі і приєднаних файлах, а також коректність змісту приєднаних файлів;
4) у разі отримання електронного листа, що містить комп`ютерні віруси, після його перевірки антивірусним засобом надсилає відправнику повідомлення про наявність у листі комп`ютерних вірусів та необхідність відправки нового листа і вилучає інфікований електронний лист із папки "Вхідні", після чого очищує папку "Вилучені";
5) надсилає електронною поштою відправнику підтвердження про отримання листа або повідомлення про невідповідність листа встановленим вимогам (проблеми з читанням отриманого листа, відсутність електронного цифрового підпису тощо);
6) у разі надходження офіційного листа на паперовому носії після його отримання електронною поштою, на зворотньому боці останньої сторінки паперової копії цього листа зазначається відмітка про прізвище, ім`я, по батькові, дату, час посадової особи, яка здійснила отримання цього листа в електронному вигляді.
Електронну пошту відповідальна особа повинна перевіряти не рідше одного разу на годину протягом робочого дня (пункт 24 Тимчасового порядку обміну офіційними електронними документами).
Наведене свідчить про обов`язок працівників суду перевіряти електронну пошту на наявність повідомлень та передавати їх для реєстрації в АСДС.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідальною особою суду першої інстанції після отримання позовної заяви ОСОБА_1 на електронну адресу суду не встановлено невідповідність ключа електронного цифрового підпису ОСОБА_1 вимогам Тимчасового порядку обміну офіційними електронними документами та йому не надсилалось повідомлення про необхідність відправки нового електронного документа, підписаного належним чином, а позовна заява була зареєстрована судом без будь-яких зауважень щодо легітимності ключа електронного цифрового підпису, яким засвідчено підпис позивача на позовній заяві.
Враховуючи, що суд першої інстанції на наведені вище обставини, положення норм матеріального і процесуального права та висновки Верховного Суду з приводу права учасників справи на альтернативне звернення до суду, в тому числі з позовними заявами, оформленими в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом чи власним електронним підписом представника уваги не звернув, перевірку електронного підпису представника позивача на позовній заяві не здійснив та його нелегітимність не встановив, колегія суддів вважає, що висновок суду про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України є помилковим, а постановлена ним ухвала є такою, що підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, як це передбачено статтею 379 ЦПК України.
Відтак, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки такий висновок не відповідає інтересам позивача щодо можливості звернення до суду з метою реалізації права на справедливий розгляд справи, яке гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950).
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. ст.376, 379, 381- 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 05 березня 2024 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду із стадії відкриття провадження у справі.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 10.06.2024 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.