П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/15771/21	

                                                                                                                      Головуючий в І інстанції: Завальнюк І.В.
                                                                                   Дата та місце ухвалення рішення: 19.03.2024 р. м. Одеса

                   П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

                                                 судді-доповідача – Шеметенко Л.П.
                                                                   судді – Турецької І.О.
                                                                   судді – Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просила суд: 
- визнати протиправними рішення відповідача про відмову у перерахунку                             № 951090116358 від 31.03.21, 22.04.21, 12.05.21; 
- зобов`язати відповідача виправити помилки у розрахунках при обчисленні пенсії та провести донарахування невиплаченої пенсії за період з жовтня 2017 року по місяць, в якому будуть виправлені помилки у перерахунках при обчисленні пенсії, березень 2021 року включно з рахунку один місяць 550,55 грн. = 21075,33 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виправити помилки у розрахунках при обчисленні пенсії ОСОБА_1 та провести відповідні донарахування та виплати невиплаченої пенсії. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
У даній справі позивачем отримано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання до виконавчої служби (строк пред`явлення до виконання до 06.01.2025 року).  
29.03.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява, в якій останній просить:
- визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, вчинені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року по справі № 420/15771/21 та порушення прав ОСОБА_1 , підтверджених цим рішенням суду;
- у порядку судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року по справі № 420/15771/21 вжити спеціальні заходи впливу на Головне управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, передбачені законодавством про виконавче провадження за КАС України, з метою забезпечення ефективного захисту прав ОСОБА_1 та належного виконання ГУПФУ в Одеській області судового рішення.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності з виконання Головним управлінням ПФУ в Одеській області рішення суду від 02.12.2021 року по справі № 420/15771/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявнику.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року скасовано, справу за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити певні дії направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року у даній справі, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати суду відомості про те, які рішення прийняті (дії вчинені) відповідачем на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року у даній справі.
22.08.2023 року до суду від ГУПФУ в Одеській області надійшла заява щодо виконання судового рішення, згідно з якою, рішеннями № 951090116358 від 12.01.2022 року та                    № 951090116358 від 16.06.2022 року пенсійну справу позивача приведено у відповідність до норм чинного законодавства, що не вплинуло на її розмір пенсії. В результаті виконання рішення суду по пенсійній справі позивача борг відсутній, тому провести відповідні донарахування та виплату невиплаченої пенсії підстав немає. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2023 року витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області копії рішень № 951090116358 від 12.01.2022 року, № 951090116358 від 16.06.2022 року, за якими пенсійну справу позивача, на виконання судового рішення по справі № 420/15771/21, приведено у відповідність до норм чинного законодавства.
29.08.2023 року до суду від ГУПФУ в Одеській області надійшла заява про виконання ухвали суду із додатками, згідно з якою, спеціалістами Головного управління під час надання інформації щодо виконання рішення суду було допущено описку шляхом невірного зазначення дати винесення рішення - 16.06.2022 року, замість вірної - 15.07.2022 року. Зазначено, що пенсійну справу позивача, на виконання судового рішення по справі                      № 420/15771/21, було приведено у відповідність рішеннями Головного управління                       від 12.01.2022 року № 951090116358 та від 15.07.2022 року № 951090116358.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року прийнято звіт ГУПФУ в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі № 420/15771/21. Визначено, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі              № 420/15771/21 вважати виконаним. В задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 02 грудня 2021 року по справі № 420/15771/21 шляхом вжиття спеціальних заходів впливу відповідно до ст. 383 КАС України до Головного управління ПФУ в Одеській області відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу.
Під час апеляційного розгляду справи ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року:
1) витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області:
- інформацію та відповідні підтверджуючи докази щодо періоду, за який здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі судового рішення у даній справі № 420/15771/21;
- інформацію та відповідні підтверджуючи докази щодо розміру пенсії позивача до перерахунку пенсії на підставі судового рішення у даній справі № 420/15771/21;
- інформацію та відповідні підтверджуючи докази щодо розміру пенсії позивача станом на теперішній час;
2) продовжено строк розгляду справи в порядку письмового провадження;
3) зупинено провадження у справі до отримання витребуваних доказів.
На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції, відповідачем подано рішення про перерахунок пенсії від 10.01.2022 року, від 12.01.2022 року, від 15.07.2022 року, розрахунок стажу, перерахунок пенсії станом на 25.02.2023 року.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року поновлено провадження у справі, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року скасовано, прийнято нове судове рішення, яким у даній справі встановлено відповідачу новий строк для подання звіту про виконання судового рішення, зобов`язано відповідача у справі № 420/15771/21 – Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до суду першої інстанції – Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року у справі № 420/15771/21, справу за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити певні дії, яка подана в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України, – направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
08.01.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області подано заяву про виконання рішення суду, в якій зазначено, що пенсійну справу позивача, на виконання судового рішення по справі № 420/15771/21, приведено у відповідність рішеннями Головного управління від 12.01.2022 року № 951090116358 та від 15.07.2022 року № 951090116358.
15.01.2024 року представником позивача подано клопотання, в порядку ст. 382 КАС України, про накладення на керівника ГУПФУ в Одеській області штрафу у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та встановлення нового строку для надання звіту про виконання судового рішення у даній справі. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України, відмовлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області в прийнятті звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі № 420/15771/21 та встановлено новий строк подання звіту, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати протягом місяця з дати отримання копії даної ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі № 420/15771/21, а саме повного, докладного звіту щодо усунення наступних неточностей (помилок) та неузгодженостей при перерахунках пенсії позивачки, зокрема:
1) щодо невідповідності вимогам ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у наданих суду рішеннях ГУПФУ в Одеській області від 12.01.2022 року                            № 951090116358 та від 15.07.2022 року № 951090116358, невірного обрахунку індивідуального коефіцієнту для обчислення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії;
2) щодо виявленого безпідставного заниження страхового стажу у 20-ти періодах з  2005 року по 2014 рік на загальну кількість 20 днів та на 5 днів у 2002 році (невірно зазначена дата звільнення: вказано 26.12.2002 замість 31.12.2002, згідно Відомостей про діяльність з реєстру застрахованих осіб та відомостей з Довідки форми ОК-5) y наданих суду рішеннях ГУПФУ в Одеській області від 12.01.2022 року № 951090116358 та                               від 15.07.2022 року № 951090116358, отже, страховий стаж повинен складати 52 роки 6 місяців, замість розрахованого ГУПФУ в Одеській області у цих рішеннях 52 роки 5 місяців 5 днів;
3) щодо невідповідності вимогам ст.ст. 24, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо визначення страхового стажу та заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у наданих суду рішеннях ГУПФУ в Одеській області                  від 12.01.2022 року № 951090116358 та від 15.07.2022 року № 951090116358 - дані за               2003 рік, за якими проведений розрахунок, не відповідають даним, зазначеним у Відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб та відомостям з Довідки форми ОК-5, а саме у 2003 році початок роботи - з 01.04.2003 року та звільнення 31.12.2003 року;
4) щодо порушення положень абз. 2 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при проведенні перерахунку щодо безпідставного включення періоду з 14.10.2007 року по 31.01.2009 року з низьким коефіцієнтом, всупереч принципам розрахунку пенсії з урахуванням найвигідніших умов, без погодження з позивачкою, про що свідчить відсутність прохання про додавання до розрахунку заробітку будь-якого додаткового періоду у заяві про призначення/перерахунок від 13.02.2009 року № 63, копія якої є в матеріалах справи, в результаті чого індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати зменшився з 1,14173 до 0,99997, що негативно впливає на усі наступні перерахунки пенсії з 2009 року, при найвигідніших умовах та вірних розрахунках індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати складає 1,40956;
5) щодо порушення положень абзаців 1, 2, 4 ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при проведенні перерахунку пенсії по факту звільнення з урахуванням страхового стажу, набутого після попереднього перерахунку у лютому 2019 року (1 рік 6 місяців 21 день), яким страховий стаж враховано по              31.01.2019 року та який складав 51 рік 2 місяці 9 днів, отже, страховий стаж повинен складати 52 роки 9 місяців, а з урахуванням виправлення помилки в розрахунках ГУПФУ в Одеській області (виключення січень-березень 2003 року - 3 міс.), повинен складати 52 роки 6 місяців;
6) щодо порушення положень абз. 2 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та встановленого ст. 40 цього Закону порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії - не врахований вказаний в заяві про призначення/перерахунок від 08.04.2022 року період страхового стажу для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, в тому числі періоди, які необхідно виключити з підрахунку (період оптимізації), згідно яких враховуються найвигідніші умови, за яких індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати складає 1,40956;
7) щодо порушення положень ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - період оптимізації складає 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі, що дорівнює 50 міс, отже, зміна періоду оптимізації заробітної плати з 50 міс. на 49 міс. є незаконною та приводить до заниження розміру обчисленої пенсії.
26.02.2024 року ГУПФУ в Одеській області подано звіт про виконання судового рішення у даній справі, в якому зазначено наступне. 
Пенсію за вислугу років ОСОБА_1 призначено з 23.03.1998 року відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788), розрахунок розміру пенсії проводився за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».
За особистою заявою від 13.10.2006 року ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).
Пенсію обчислено при страховому стажі 39 років 4 місяці та заробітній платі                839,82 грн., яка визначена за нормами статті 40 Закону № 1058 за періоди роботи з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року згідно наданої довідки про заробітну плату за 60 місяців та з 01.07.2000 року по 13.10.2006 року за даними, які надавались відділом персоніфікованого обліку форми ОК-2, тобто, страховий стаж та заробітна плата враховані по дату звернення із застосуванням показника заробітної плати по Україні 928,81 грн., розмір пенсії становив 442,76 грн., перехід на пенсію за віком з урахуванням заробітної плати, яка застосовувалась при призначенні пенсії за вислугу років проводити недоцільно у зв`язку зі зменшенням розміру пенсії, який склав би - 392,67 грн.
ГУПФУ в Одеській області зауважило, що розрахунок пенсії за нормами Закону                   № 1058 позивачці проводився вперше, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 1,14173.
За особистою заявою від 13.02.2009 року про перерахунок пенсії відповідно до статті 42 Закону № 1058 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу та заробітної плати, набутих після останнього перерахунку пенсії (13.10.2006 року).
При цьому, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати було зменшено до 0,99997, але, у зв`язку із застосуванням показника заробітної плати по Україні при обчисленні середньомісячного заробітку 1197,91 грн., це призвело до збільшення середньомісячного заробітку для розрахунку пенсії 1197,87 грн. та як наслідок збільшення розміру пенсії, який становив 788,04 грн. 
ГУПФУ в Одеській області зазначає, що при проведенні перерахунку пенсії із додаванням лише страхового стажу та застосуванням заробітної плати, яка склалась на момент перерахунку пенсії 1060,45 грн., розмір пенсії склав би 710,76 грн., отже, перерахунок пенсії проведено згідно вимог Закону № 1058, який діяв на момент проведення відповідного перерахунку пенсії. 
ГУПФУ в Одеській області вказує, що після ретельного, всебічного та повного розгляду документів про страховий стаж та заробітну плату, які наявні в матеріалах пенсійної справи, встановлено помилки, які були допущені при проведенні перерахунків пенсії, починаючи з 13.10.2006 року, а саме: до страхового стажу та заробітної плати помилково зараховано періоди з 27.12.2002 року по 19.03.2003 року та з 23.12.2003 року по 31.12.2003 року.
Розпорядженням ГУПФУ в Одеській області від 12.01.2022 року пенсійну справу приведено у відповідність до норм законодавства.
Щодо невідповідності вимогам ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» щодо визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у наданих суду рішеннях ГУПФУ в Одеській області від 12.01.2022 року № 951090116358 та від 15.07.2022 року № 951090116358 і невірного обрахунку індивідуального коефіцієнту для обчислення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, ГУПФУ в Одеській області повідомлено, що у зв`язку з переходом на опрацювання пенсійних справ за допомогою програмного забезпечення в підсистемі ІКІС ПФУ «Призначення, перерахунок та виплата пенсій» перерахунки пенсій, призначених за Законом № 1058 до набрання чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668 з 01.10.2011 року з подальшими змінами, які вносились щодо обчислення заробітної плати, в тому числі її оптимізації, потребують проводити опрацювання декількома етапами. Оскільки пенсію ОСОБА_1 обчислено за нормами Закону № 1058 до 01.10.2011 року, тому приведення пенсійної справи у відповідність проводилось чотирма етапами: вирівнювання стажу та заробітної плати станом на дату перерахунку по стажу та заробітній платі (на 01.02.2009) та іншими етапами проведено додавання відпрацьованого стажу після 31.01.2009 року. Отже, різниця в коефіцієнтах заробітної плати на перших етапах опрацювання пенсійної справи   від 12.01.2022 року можуть відрізнятися від коефіцієнту, який наявний в розпорядженні             від 15.07.2022 року. За результатами повного циклу опрацювання пенсійної справи 12.01.2022 року індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить 1,01343, як і в розпорядженні від 15.07.2022 року.
Щодо виявленого безпідставного заниження страхового стажу у 20-ти періодах з 2005 року по 2014 рік на загальну кількість 20 днів та на 5 днів у 2002 році y наданих суду рішеннях ГУПФУ в Одеській області від 12.01.2022 року № 951090116358 та                              від 15.07.2022 року № 951090116358, ГУПФУ в Одеській області повідомлено, що під час розрахунку пенсії за віком за заявою від 13.10.2006 року та від 13.02.2009 року страховий стаж ОСОБА_1 обчислювався згідно вимог статті 24 Закону № 1058, статті 56 Закону             № 1788 та положень Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, що діяли на момент перерахунку пенсії (далі - Порядок № 637). Таким чином, періоди страхового стажу по 31.12.2003 року внесено за записами трудової книжки та наявних в пенсійній справі додаткових документів, періоди страхового стажу з 01.01.2004 року внесено за даними ОК-2, які надавались відділом персоніфікованого обліку. При цьому, періоди, в яких сума сплачених страхових внесків за відповідний період, виходячи з мінімальної заробітної плати є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою, визначеною абзацом 4 пункту 3 статті 24 Закону № 1058. На час перерахунку пенсії зазначені розрахунки проводились вручну, після запровадження електронної системи внесення даних персоніфікованого обліку (ОК-5), розраховуються автоматично. Отже, підстави для зміни кількості днів за періоди неповної сплати внесків відсутні.
Щодо врахування до страхового стажу 5 днів за грудень 2002 року, ГУПФУ в Одеській області зазначило, що страховий стаж за період роботи з 15.11.2002 по 26.12.2022 внесено на підставі записів трудової книжки ОСОБА_1 , як передбачено п. 1 Порядку № 637, який був чинний на час перерахунку пенсії. Іншого законодавством не передбачено.
Щодо невідповідності вимогам ст.ст. 24, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо визначення страхового стажу та заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у наданих суду рішеннях ГУПФУ в Одеській області                   від 12.01.2022 року № 951090116358 та від 15.07.2022 року № 951090116358 повідомлено наступне.
Щодо зарахування до страхового стажу періоду з 01.04.2003 року по 31.12.2003 року за даними, що містяться в системі персоніфіковано обліку, ГУПФУ в Одеській області зазначає, що періоди внесено за записами трудової книжки заявниці, що відповідає вимогам п. 1 Порядку № 637 та не суперечить законодавству.
Розпорядженням від 12.01.2022 року періоди страхового стажу приведено у відповідність за документами, які наявні в матеріалах пенсійної справи, оскільки встановлено механічну помилку внесення даних при попередніх перерахунках, а саме помилково зараховано періоди з 27.12.2002 по 19.03.2003 та з 23.12.2003 по 31.12.2003, які не підтверджено жодним документом про стаж та нараховану заробітну плату.
Щодо порушення положень ст. 40, абз. 2 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при проведенні перерахунку, безпідставне включення періоду з 14.10.2007 по 31.01.2009 з низькім коефіцієнтом, в результаті чого індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати зменшився з 1,14173 до 0,99997, що негативно впливає на усі наступні перерахунки пенсії з 2009 року, щодо неврахування періодів страхового стажу для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, за яких індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати складає 1,40956, ГУПФУ в Одеській області повідомлено наступне.
При перерахунку пенсії за особистою заявою від 13.02.2009 року, як зазначалось вище, проведено більш доцільний перерахунок пенсії згідно положень статей 40, 42 Закону № 1058 за 60 місяців поспіль до 01.07.2000 згідно наданої довідки (з 01.01.1992 по 31.12.1996) та за весь період роботи, починаючи з 01.07.2000 по 31.01.2009. При цьому, згідно з п. 1 ст. 40 Закону № 1058 вилучено 49 місяців поспіль (оптимізація заробітку) за період з 01.11.1996 по 31.07.2004. За нормами абзацу першого частини четвертої статті 42 Закону № 1058 (в редакції, що діяла на момент перерахунку пенсії) визначено, що з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону. Оскільки заявниці застосовано положення статті 40 Закону № 1058 при переведенні на пенсію за віком, вимоги щодо виключення з підрахунку заробітної плати періоду з 14.10.2007 по 31.01.2009 суперечать законодавству та застосуванню не підлягають.
ГУПФУ в Одеській області вказав, що перерахунки пенсії в подальшому проводились лише із додаванням страхового стажу, відпрацьованого після попередніх перерахунків.
Перерахунки пенсії по стажу та заробітній платі проводити було недоцільно, про що свідчать розрахунки в матеріалах пенсійної справи.
Щодо порушення положень ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» стосовно того, що період оптимізації складає 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі, що дорівнює 50 міс, отже, зміна періоду оптимізації заробітної плати з 50 міс. на 49 міс. є незаконною та приводить до заниження розміру обчисленої пенсії, ГУПФУ в Одеській області повідомлено наступне.
Пунктом 1 статті 40 Закону № 1058 передбачено, що з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців. 
Абзацом першим частини четвертої статті 42 Закону № 1058 (в редакції, що діяла на момент перерахунку пенсії) визначено, що з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону. 
Положення статті 40 Закону № 1058 застосовані вперше при переведенні на пенсію за віком з 13.10.2006 року.
При розрахунку пенсії для обчислення заробітної плати було вилучено 49 місяців, що відповідало законодавству, яке діяло на момент перерахунку пенсії. 
Отже, вимоги щодо збільшення кількості оптимізованих місяців при обчисленні середньомісячного заробітку для розрахунку пенсії застосуванню не підлягають.
Відповідач вказав на те, що всі помилки, які були допущені при призначенні та наступних перерахунках пенсії, виправлені за нормами законодавства та нормативно-правових актів згідно із документами, які наявні в матеріалах пенсійної справи. 
29.02.2024 року представником позивача подано клопотання, в порядку ст. 382 КАС України, про накладення на керівника ГУПФУ в Одеській області штрафу у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та про встановлення нового строку для надання звіту про виконання судового рішення у даній справі.
Вирішуючи спірне питання в порядку судового контролю, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії ГУПФУ в Одеській області відповідають прийнятому у даній справі рішенню суду, а доводи представника позивача щодо невірного обрахунку пенсії, наявності невиправлених помилок не відповідають дійсності, аргументи сторони позивача щодо помилковості здійснених відповідачем перерахунків пенсії позивача не ґрунтуються на приписах законодавства та не відповідають фактичним результатам перерахунків.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність прийняття звіту ГУПФУ в Одеській області про виконання судового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі № 420/15771/21 в частині виправлення помилок у розрахунках при обчисленні пенсії ОСОБА_1 та проведення відповідних донарахувань, та виплат невиплаченої пенсії.
Враховуючи виправлення ГУПФУ в Одеській області помилок у розрахунках при обчисленні пенсії ОСОБА_1 та проведення відповідних донарахувань і виплат невиплаченої пенсії, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність дій/бездіяльності відповідача, які б призвели до порушення державних гарантій, установлених законодавством для пенсіонерів, порушень прав та інтересів позивача, інтереси якого були захищені судовим рішенням, що набрало законної сили, проте, не виконувалось належним чином відповідачем.
Щодо невиконання судового рішення про стягнення з бюджетних асигнувань ГУПФУ в Одеській області на користь позивача судового збору в сумі 908 грн., суд першої інстанції роз`яснив заявнику, що безспірне списання – це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів, тобто, безпосередньо від ГУПФУ в Одеській області не потребується вчинення активних дій, так як судове рішення в цій частині виконується виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та про встановлення нового строку для подання звіту про виконання судового рішення, прийнято звіт від 21.02.2024 року № 1500-0305-7/27271 Головного управління ПФУ в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі № 420/15771/21, визначено, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі              № 420/15771/21 вважати виконаним.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, накласти штраф на керівника відповідача та встановити новий строк для подання звіту про виконання судового рішення, наголошуючи на порушенні судом першої інстанції норм процесуального права, а також неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи. 
Представником відповідача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 травня 2024 року:
1) витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області письмові пояснення:
- щодо кожного аргументу апеляційної скарги;
- щодо приведення у відповідність пенсійної справи позивача відповідно до вимог чинного законодавства;
- щодо виконання судового рішення у даній справі;
- щодо відсутності заборгованості з пенсійних виплат перед позивачем після виправлення помилок в пенсійній справі;
2) витребувано від Пенсійного фонду України інформацію, чи проводилась перевірка пенсійної справи ОСОБА_1 , чи виправленні помилки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області в пенсійній справі ОСОБА_1 , про які повідомлялись ОСОБА_1 та Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в листі Пенсійного фонду України від 13.10.2021 року;
3) продовжено строк розгляду справи в порядку письмового провадження;
4) зупинено провадження у справі до отримання витребуваних доказів.
21.05.2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшла заява про виконання ухвали суду, в якій наведені витребувані пояснення, до якої додані рішення Головного управління від 12.01.2022 року № 951090116358 та                  від 15.07.2022 року № 951090116358, які, на думку відповідача, свідчать про виконання судового рішення. 
22.05.2024 року від Пенсійного фонду України надійшла заява щодо виконання ухвали суду, до якої додано лист-відповідь.
24.05.2024 року від представника позивача надійшли заперечення на вказані заяви відповідача та ПФУ. 
З огляду на викладене, на підставі ст. 237 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі підлягає поновленню та вважає за необхідним продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. 
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 372, ч. 1 ст. 373 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч.ч. 5-6 ст. 26, ч.ч. 1-3 ст. 63 вказаного Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Поряд з цим, за правилами ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.
До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.
Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу. 
В свою чергу, згідно ч.ч. 1-5 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
З системного аналізу вказаних положень КАС України вбачається виокремлення у окремі статті таких видів судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду            (стаття 383 КАС України).
Водночас, колегія суддів зазначає, що вказані норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення та підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Вирішуючи питання щодо судового контролю у даній справі, в першу чергу колегія суддів вважає за необхідним окреслити межі позовних вимог, які задоволені судом і які відповідно можуть бути предметом судового контролю.
Так, судом у даній частково задоволено позов та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виправити помилки у розрахунках при обчисленні пенсії ОСОБА_1 , та провести відповідні донарахування та виплати невиплаченої пенсії.
Задовольняючи частково позов, суд у даній справі врахував лист Пенсійного фонду України від 13.10.2021 року, яким повідомлено позивача у справі про те, що під час розгляду її звернення було встановлено помилку в частині визначення заробітної плати при розрахунку її пенсії.
У вказаному листі зазначено, що на даний час матеріали пенсійної справи позивача приводяться у відповідність до вимог законодавства.
Цим листом ПФУ зобов`язано ГУПФУ в Одеській області надати позивачу розпорядження про перерахунок пенсії із зазначенням періодів страхового стражу та заробітної плати (в тому числі із зазначенням періодів оптимізації заробітку), яка врахована для обчислення пенсії.
В рішенні суду у даній справі, яке є предметом судового контролю, судом вказано про те, що під час судового розгляду ГУПФУ в Одеській області надано до суду відзив, в якому висловлено твердження про те, що пенсійним органом розрахунки пенсії позивача здійснювалися у відповідності до чинного законодавства та без порушення її прав.
Суд у даній справі дійшов висновку, що територіальним органом ПФУ всупереч позиції вищого пенсійного органу стверджується в межах розглядуваного спору про відсутність будь-яких помилок при розрахунках пенсії позивача, ігнорується вказівка центрального органу щодо необхідності приведення у відповідність пенсійної справи позивача до вимог чинного законодавства.
Також, суд послався на те, що будь-яких доказів надання позивачу розпорядження за вказівкою Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України відповідачем до суду не надано.
Крім того, вирішуючи справу, судом враховувався лист ГУПФУ в Одеській області від 13.09.2021 року, який залучений судом до матеріалів справи перед прийняттям рішення.
Згідно цього листа, обчислення пенсії позивача з жовтня 2017 року здійснювалось невірно, управлінням повідомлено позивача про те, що буде переглянуто розмір пенсії позивача з 01.10.2017 року. 
В свою чергу, відповідач вважає, що рішення суду у даній справі ним виконано.
У звітах про виконання судового рішення ГУПФУ в Одеській області посилається на те, що рішеннями № 951090116358 від 12.01.2022 року та № 951090116358                                    від 16.06.2022 року пенсійну справу позивача приведено у відповідність до норм чинного законодавства, що не вплинуло на її розмір пенсії. 
В результаті виконання рішення суду по пенсійній справі позивача борг відсутній, тому провести відповідні донарахування та виплату невиплаченої пенсії підстав немає.
Тобто, відповідач вважає, що ним виконано рішення суду, що підтверджується рішеннями № 951090116358 від 12.01.2022 року та № 951090116358 від 16.06.2022 року, однак, борг відсутній, а тому, відсутні підстави для проведення донарахувань та виплати пенсії.
Водночас, досліджуючи рішення ГУПФУ в Одеській області № 951090116358                    від 12.01.2022 року та № 951090116358 від 16.06.2022 року, колегія суддів звертає увагу на те, що цими рішеннями здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2022 року та з 16.06.2022 року.
Проте, як вже зазначалось колегією суддів, в матеріалах даної справи наявний лист ГУПФУ в Одеській області від 13.09.2021 року, яким повідомлялось позивача про те, що буде переглянуто розмір пенсії позивача з 01.10.2017 року.
Також, лист ПФУ, який врахований судом при ухваленні рішення та в якому визначено про встановлення помилок в частині визначення заробітної плати позивача при обчислення її пенсії датований – 13.10.2021 року.
В позовній заяві позивач також посилалась на те, що при зверненні за перерахунком пенсії в 2021 році нею були встановленні помилки при розрахунку її пенсії з жовтня                2017 року.
Колегія суддів наголошує, що суд у даній справі зобов`язав пенсійний орган не лише виправити помилки у розрахунках при обчисленні пенсії позивача, а і провести відповідні донарахування та виплатити невиплачену пенсію.
Однак, відповідач у даній справі надав до суду лише докази щодо виправлення помилок у розрахунках при обчисленні пенсії позивача, які ним здійснені у 2022 році.
Доказів щодо виправлення помилок у розрахунках при обчисленні пенсії позивача з жовтня 2017 року, як зазначено в листі ГУПФУ в Одеській області від 13.09.2021 року, та з 2021 року, тобто, з моменту виявлення помилок в розрахунках пенсії позивача ПФУ, про що позивач повідомлялась листом Пенсійного фонду України від 13.10.2021 року, не надано. 
Відсутність доказів щодо виправлення помилок у розрахунках при обчисленні пенсії позивача за спірний у даній справі період не дає підстав для висновку, чи виконано рішення суду у даній справі та чи дійсно відсутні донарахування пенсії, які суд у даній справі зобов`язав відповідача виплатити позивачу.
Колегія суддів повторно звертає увагу на те, що відповідач посилається, як на підставу виконання судового рішення у даній справі лише на два рішення № 951090116358                       від 12.01.2022 року та № 951090116358 від 16.06.2022 року, якими проведено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2022 року та з 16.06.2022 року.
Однак, позивач з даним позовом звернулась в 2021 році та вказувала на період невірного обрахунку її пенсії з жовтня 2017 року.
Так само у листі ГУПФУ в Одеській області від 13.09.2021 року, який залучений до матеріалів справи, відповідач посилається на помилки в розрахунку пенсії позивача з жовтня 2017 року. 
Також помилки у розрахунку пенсії позивача були виявлені ПФУ в 2021 році.
Саме на цій підставі суд задовольнив позов у даній справі та зобов`язав ГУПФУ в Одеській області виправити помилки у розрахунках при обчисленні пенсії ОСОБА_1 , та провести відповідні донарахування та виплати невиплаченої пенсії, а тому, рішення                   № 951090116358 від 12.01.2022 року та № 951090116358 від 16.06.2022 року, якими проведено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2022 року та з 16.06.2022 року, на які посилається відповідач, не можуть вважатись належними доказами, які свідчать про виконання судового рішення у даній справі та підтвердження обставин щодо відсутності донарахувань та невиплаченої пенсії, як визначено в резолютивній частині рішення суду.
Колегія суддів у даній справі вже звертала увагу суду першої інстанції на період, за який здійснено перерахунок пенсії позивача, однак, ці обставини не враховані судом першої інстанції. 
Колегія суддів приходить до висновку, що в обов`язковому порядку у спірному випадку підлягає перевірці, чи виправленні відповідачем помилки у розрахунках пенсії позивача у спірний період, на який посилалась позивач та сам пенсійний фонд, тобто, з жовтня                2017 року та з 2021 року (момент виявлення помилок у розрахунках пенсії позивача ПФУ), та чи дійсно відсутні підстави для донарахування виплати пенсії позивачу, в той час, як у рішенні суду, яке прийнято у даній справі відповідача зобов`язано здійснити донарахування та виплатити недоотриману пенсію позивачу.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для прийняття звіту відповідача про виконання судового рішення у даній справі та для відмови у задоволенні заяви позивача про визнання протиправними дій відповідача при виконанні судового рішення у даній справі в порядку            ст. 383 КАС України в частині судового рішення зобов`язального характеру.
Колегія суддів враховує постанову Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі № 160/13013/19, у якій, з посиланням на постанову від 31.10.2018 року у справі №704/1547/17, ВС вказано про те, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту, тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції щодо прийняття звіту про виконання судового рішення в зобов`язальній частині – скасуванню, а у даній справі необхідно вжити заходи судового контролю у формі встановлення відповідачу нового строку для подачі звіту про виконання судового рішення у даній справі в зобов`язальній частині щодо виправлення помилок у розрахунках при обчисленні пенсії ОСОБА_1 та проведення відповідних донарахувань і виплати невиплаченої пенсії за спірний у даній справі період, на який посилалась позивач в позовній заяві та сам пенсійний фонд при розгляді справи, тобто, з жовтня 2017 року та з 2021 року (момент виявлення помилок у розрахунках пенсії позивача ПФУ), в порядку ст. 382 КАС України до суду першої інстанції, як до суду, який ухвалив судове рішення у даній справі, протягом тридцяти днів з дня отримання цієї постанови, та справу за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити певні дії, яка подана в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України, слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Водночас, враховуючи наведені висновки, колегія суддів вважає, що підстави для накладення штрафу на керівника ГУПФУ в Одеській області на даний час відсутні та необхідно надати новий строк для подання звіту щодо виконання судового рішення. 
Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви щодо судового контролю за виконанням судового рішення в частині стягнення на користь позивача судового збору.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно роз`яснено позивачу, що безспірне списання – це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів, тобто, безпосередньо від ГУПФУ в Одеській області не потребується вчинення активних дій, так як судове рішення в цій частині виконується виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в частині стягнення судового збору на користь позивача.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховані обставини невиконання судового рішення в частині стягнення судового збору на користь позивача, на що звертав увагу суд апеляційної інстанції при розгляді попередньої апеляційної скарги позивача на ухвалу суду про прийняття звіту щодо виконання судового рішення, колегія суддів вважає помилковими, оскільки судом апеляційної інстанції при скасуванні ухвали суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви позивача згідно ст.ст. 382, 383 КАС України зверталась увага на необхідність надання оцінки доводам позивача щодо невиконання судового рішення про стягнення на користь позивача судового збору. В свою чергу, суд першої інстанції надав оцінку цим доводам позивача та дійшов вірного висновку, що підстави для судового контролю у спірному випадку відсутні у цій частині судового рішення. 
Керуючись ст.ст. 237, 241, 243, 250, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 382, 383 КАС України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Поновити провадження у справі. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року про прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року у справі № 420/15771/21 в зобов`язальній частині – скасувати. 
Прийняти у цій частині нове судове рішення, яким у даній справі встановити відповідачу новий строк для подання звіту про виконання судового рішення. 
Зобов`язати відповідача у справі № 420/15771/21 – Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до суду першої інстанції – Одеського окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання цієї постанови звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року у справі № 420/15771/21 в зобов`язальній частині щодо виправлення помилок у розрахунках при обчисленні пенсії ОСОБА_1 та проведення відповідних донарахувань і виплати невиплаченої пенсії за спірний у даній справі період, на який посилалась позивач в позовній заяві та сам пенсійний фонд при розгляді справи, тобто, з жовтня 2017 року та з 2021 року (момент виявлення помилок у розрахунках пенсії позивача ПФУ). 
Справу за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити певні дії, яка подана в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України, – направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року про відмову у задоволенні заяв ОСОБА_1 щодо судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі в частині стягнення на користь позивача судового збору та про накладання штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які подані в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України, – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 31.05.2024 р.

        Суддя-доповідач:                                                                      Л.П. Шеметенко

         Суддя:                                                                                        І.О. Турецька  

         Суддя:                                                                                        О.А. Шевчук