КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                  
Справа № 369/13733/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6571/2024
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
12 червня 2024 року                                                                                                м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                 
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Кулікової С.В., Музичко С.Г.,                                                                  
                                         при секретарі      Даньшиній І.Ю.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення              Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 грудня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Пінкевич Н.С.,- 
 
встановив:
 
У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом.
Позивач після уточнення позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину   ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з позивачем та перебуває на її утриманні.
Відповідач у добровільному порядку сплачує кошти на утримання спільної дитини у розмірі, який не відповідає всім його потребам. 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 грудня 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 серпня 2023 року (з урахуванням здійснених сплат).
Допущенонегайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Стягнутоз ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у сумі 1 073 грн 60 коп.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким змінити розмір аліментів з 1/4 частини з усіх видів доходу на тверду грошову суму у розмірі 4 000 грн 00 коп. щомісячно.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 заперечив щодо вимог апеляційної скарги, просив рішення суду від 04 грудня 2023 року залишити без змін.
У судовому засіданні представники  ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримали.
Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості позовних вимог. 
Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Встановлено, що08 жовтня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис                   № 1453.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від шлюбу мають спільну дитину  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2017 року шлюб між сторонами розірвано.
Після припинення спільного проживання дитина залишилась проживати з позивачем та перебуває на її утриманні.
Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 сплачує кошти на утримання дитини, проте нерегулярно та у розмірі, який не відповідає всім потребам дитини. 
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України).
Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Так, ОСОБА_2 працездатного віку, до суду не надано доказів перебування на його утриманні інших осіб.
Відповідачем до суду першої інстанції долучено: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію ОСОБА_2 як фізичної особи-підприємця; копії договорів підряду; копію податкової декларації платника єдиного податку ФОП.
До матеріалів справи долучені копії банківських виписок про перерахування ОСОБА_1  грошових коштів щомісячно та додаткових витрат, що підтверджують його спроможність сплачувати аліменти.
Так, враховуючи надані докази щодо визначення матеріального стану ОСОБА_2 , колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо стягнення аліментів на утримання  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_2 на утриманні перебуває його матір, яка є собою з інвалідністю, колегія судді оцінює критично, оскільки на підтвердження цього жодних доказів відповідачем не надано. Крім того, вказаний факт не звільняє ОСОБА_2 від обов`язку сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Доводи апеляційної скарги про те, що судом аліменти стягнуті в частці, а не в твердій грошовій сумі, колегія суддів оцінює критично, оскільки позивач у своєму позові визначив розмір аліментів саме у частці від заробітку ( доходу ) відповідача.
Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального права є необґрунтованим.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 04 грудня 2023 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-                
 
   постановив:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 грудня 2023 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає. 
 
Повний текст складено 25 червня 2024 року.

 
 
Суддя-доповідач                                                                                           Є.В. Болотов 

 

Судді:                                                                                                             С.В. Кулікова

 

                                                                                                                           С.Г. Музичко