П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/17892/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Божук Д.А. 
Суддя-доповідач -  Моніч Б.С.   
08 травня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Моніча Б.С. 
суддів:  Кузьмишина В.М.  Залімського І. Г. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області,  Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ
В жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просив:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у призначенні пільгової пенсії за віком та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 23 травня 2023 року за № 220350004078 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу, що надає право на отримання пільгової пенсії за віком, періоди роботи на посаді електрогазозварника на Волочиській філії ВАТ по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" з 12.11.1999 по 23.03.2009 та на посаді газозварника на Хмельницькій МПМК-45 тресту "Агроспецмонтаж" з 22.08.1992 по 11.11.1999;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до списку №2 виробництв, цехів, професій, посад і показників, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 15 травня 2023 року (дата звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до пенсійного органу за призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 23.05.2023 йому протиправно було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. При цьому, даним рішенням до пільгового стажу позивача не було зараховано періоди роботи з 22.08.1992 по 11.11.1999 та з 12.11.1999 по 23.03.2009. 

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 23.05.2023 №220350004078 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 22.08.1992 по 11.11.1999 та з 12.11.1999 по 23.03.2009 до пільгового стажу за Списком №2, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 15 травня 2023 року.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
15.05.2023 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №2.
Відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 18.07.1986 , він зокрема працював в період з 20.02.1998 по 11.11.1999 на посаді газозварника на Хмельницькій МПМК-45 тресту "Агроспецмонтаж", з 12.11.1999 року по 23.03.2009 рік - на посаді газозварювальника в Волочиській філії ВАТ по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз".
Згідно довідки АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" від 19.01.2023 №26 позивач працював повний робочий день в АТ "Хмельницькгаз" в період з 12.11.1999 по 23.03.2009 на посаді електрогазозварника, зайнятий різанням та ручним зварюванням.
Відповідно до змісту наказу ПАТ по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" №130 від 10.04.2013, після здійснення центраізації обліку персоналу в ПАТ "Хмельницькгаз" був проведений аналіз правильності внесення даних до облікової документації працівників та виявлений факт неправильного запису назви професії "електрогазозварник", яка в деяких трудових книжках працівників відображена як "зварник", "газозварник", "газоелектрозварник". Враховуючи те, що працівники, в трудових книжках яких допущені помилки, фактично виконували роботи за професією "електрогазозварник", відповідно до п 2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників та з метою приведення назви професії у відповідність до Класифікатора професій ДК 003:2010 на відділ кадрів було покладено завдання внести зміни в трудові книжки працівників, в яких професія "електрогазозварник" відображена неправильно.
За наслідками розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві 23.05.2023 було прийнято рішення №220350004078, яким відмовлено позивачу призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу (12 років 6 місяців). 
В рішенні також зазначено, що згідно наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний номер, диплом, військовий квиток, трудова книжка, пільгова довідка, довідка про стаж) загальний страховий стаж складає 36 років 2 місяці 2 дні. Пільговий стаж за Списком №2 відсутній, оскільки згідно пільгової довідки від 24.04.2022 №111 заявник працював з 12.11.1999 по 23.03.2009 на посаді електрогазозварника, а в акті перевірки первинних документів зазначено, що прийнятий газозварником. Копії наказів про результати атестації робочих місць не завірено печаткою підприємства. 
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04.09.2023 повідомлено позивача про прийняте рішення. Зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведено перевірку достовірності видачі довідки уточнюючої пільговий характер роботи від 19.01.2023 №26, видану АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз", за період роботи 12.11.1999 по 23.03.2009 на посаді електрогазозварника. За результатами перевірки встановлено, що підстави для врахування до пільгового стажу періоду роботи з 12.11.1999 по 23.03.2009 на посаді електрогазозварника відсутні, оскільки згідно первинних документів позивача з 12.11.1999 прийнято на посаду газозварювальника, а 23.03.2009 переведено на посаду електрогазозварника, що не відповідає посаді зазначеній у пільговій довідці електрогазозварник.
До пільгового стажу згідно рішення Комісії від 27.04.2023 №3 зараховано період роботи газозварником з 20.02.1989 по 21.08.1992 відповідно до розділу ХХХІІІ "Загальні професії" Списку №2, затвердженого постановою КМУ від 11.03.1994 №162.
Не зараховано наступні періоди роботи:
- з 22.08.1992 по 11.11.1999, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць;
- з 01.09.1996 по 30.09.1996, з 01.11.1996 по 28.02.1997, з 01.03.1999 по 31.05.1999, оскільки відсутнє нарахування заробітної плати.
Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж заявника становить 36 років 2 місяці 3 дні, пільговий стаж за Списком №2 – 3 роки 6 місяців 3 дні.
На виконання ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року у справі №560/17892/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надало лист від 13.11.2023, згідно якого проведено розрахунок пільгового стажу ОСОБА_1 з врахуванням спірних періодів роботи. До пільгового стажу враховано наступні періоди:
- з 20.02.1989 по 21.08.1992 згідно рішення Комісії при головному управлінні з питань підтвердження пільгового стажу від 27.04.2023 №3;
- з 22.08.1992 по 11.11.1999 та з 12.11.1999 по 23.03.2009 на виконання ухвали суду.
Тривалість пільгового стажу склала 20 років 1 місяць 7 днів, що достатньо для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої виходив з того, що період роботи позивача з 12.11.1999 по 23.03.2009 на посаді, передбаченій Списком №2, підтверджується записами в його трудовій книжці та довідкою, виданою за місцем роботи. Стосовно періоду роботи з 22.08.1992 по 11.11.1999, суд зазначив, що наявність атестації робочого місця не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, зважаючи на наявність записів у його трудовій книжці, які підтверджують факт роботи на посадах, які передбачено Списком №2.
Також суд зазначив, що факт не нарахування заробітної плати позивачу в окремі періоди не є законодавчою підставою для відмови у врахуванні таких періодів роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 23.05.2023 №220350004078 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 22.08.1992 по 11.11.1999 та з 12.11.1999 по 23.03.2009 до пільгового стажу за Списком №2, та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 15.05.2023 (з дня звернення за пенсією, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV).
Водночас, суд відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідачів, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийняло рішення, а не вчиняло дії. Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області лише повідомило позивача про прийняте рішення.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, посилаючись на норми матеріального та процесуального права, оскаржило його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги послався на те, що страховий стаж позивача становить 36 років 2 місяці 3 дні, з них пільгового стажу - 3 роки 6 місяців 3 дні, при необхідному - 12 років 6 місяців, що є недостатнім для призначення позивачу пенсії за віком згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону.
Зазначив, що судом першої інстанції не взято до уваги, що підстав для зарахування спірних періодів роботи немає, оскільки згідно первинних документів позивача з 12.11.1999 прийнято на посаду газозварювальника, а з 23.03.2009 переведено на посаду електрогазозварника, що не відповідає посаді зазначеній у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №26 від 19.01.2023 виданій акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" електрогазозварник, а за період з 22.08.1992 по 11.11.1999 відсутні відомості про проведення атестації робочих місць.
Також відповідач вказав, що прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів є дискреційними повноваженнями відповідача, втручання до яких з боку суду є неприпустимим. 
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон України № 1058-IV).
Відповідно до ч.1 статті 114 Закону України № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону (вказаною нормою передбачено досягнення віку 60 років): чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Розділом XXXII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, передбачалися професії "газосварщик", "электросварщик".
Розділом XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, передбачалися професії "Электрогазосварщик", "Электросварщики на автоматических и полуавтоматических машинах", "Электросварщики ручной сварки".
Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII "Загальні професії" передбачені професії "електрогазозварювальники" та "електрогазозварювальники на автоматичних та напівавтоматичних машинах", "електрозварювальники ручного зварювання".
Постановою Кабінету Міністрів від 16 січня 2003 року № 36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII "Загальні професії" передбачені професії "електрогазозварювальники" та "електрогазозварювальники на автоматичних та напівавтоматичних машинах", "електрозварювальники на ручного зварювання".
Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 18.07.1986 підтверджується, що він з 12.11.1999 року по 23.03.2009 рік працював на посаді газозварювальника в Волочиській філії ВАТ по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз". Згідно довідки АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" від 19.01.2023 №26 позивач працював повний робочий день в АТ "Хмельницькгаз" в період з 12.11.1999 по 23.03.2009 на посаді електрогазозварника, зайнятий різанням та ручним зварюванням.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області пільгового стажу позивача не зараховано період роботи: з 12.11.1999 по 23.03.2009, оскільки згідно первинних документів позивача з 12.11.1999 прийнято на посаду газозварювальника, а 23.03.2009 переведено на посаду електрогазозварника, що не відповідає посаді зазначеній у пільговій довідці - електрогазозварник.
Враховуючи наявність в матеріалах справи наказу ПАТ по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" №130 від 10.04.2013, яким у зв`язку з виявленням факту неправильного запису назви професії "електрогазозварник" в трудових книжках працівників, на відділ кадрів було покладено завдання внести зміни в трудові книжки працівників, в яких професія "електрогазозварник" відображена неправильно, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів відповідача стосовно неможливості включення до пільгового стажу спірного періоду роботи, оскільки спірний період на роботі, передбаченій Списком №2, підтверджується записами в трудовій книжці позивача та довідкою, виданою за місцем роботи.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові №687/975/17 від 21.02.2018, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах, відтак суд не погоджується із діями відповідача щодо не зарахування до страхового стажу з підстав неналежного оформлення довідок про підтвердження наявного трудового стажу позивача. Лише у випадку якщо записи у трудовій книжці не відповідають вимогам чинного на момент їх внесення законодавства, то орган пенсійного фонду повинен вживати заходи з метою перевірки відповідних відомостей, а не покладати тягар негативних наслідків із необґрунтованих підстав на позивача.
Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки, підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Апеляційний суд звертає увагу, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Аналогічну позицію відображено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018р. у справі №754/14898/15-а, відповідно до якої підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання всіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. ПФУ не врахував, що визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці
Стосовно не включення до пільгового стажу періоду роботи з 22.08.1992 по 11.11.1999, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з п. 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМ України №442 від 01.08.92 (далі - Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Пунктом 10 Порядку №442 передбачено, що результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.
Пунктом 4.2 Порядку №383 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Такий висновок щодо застосування норм права висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження пенсійного органу щодо такої підстави неврахування до пільгового стажу роботи за Списком №2 спірного періоду роботи позивача, як відсутність відомостей проведення атестації робочих місць є помилковими.
За наведених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що до стажу позивача за списком №2 підлягають зарахуванню періоди роботи позивача з 22.08.1992 по 11.11.1999 та з 12.11.1999 по 23.03.2009.
Отже, у сукупності пільговий стаж ОСОБА_1 за Списком №2 (враховуючи вищевказані періоди та період, самостійно зарахований пенсійним органом) складає більше 12 років 6 місяців.
Підсумовуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 23.05.2023 №220350004078 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 22.08.1992 по 11.11.1999 та з 12.11.1999 по 23.03.2009 до пільгового стажу за Списком №2, та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 15.05.2023 (з дня звернення за пенсією, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV).
Щодо доводів скаржника, про те, що питання призначення пенсії належить до дискреційних повноважень пенсійного органу.
Велика Палата Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №591/5935/17, розглядаючи спір виходила з того, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).
Ця мета зазначена також у статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Частиною 4 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання вчинити дії після скасування його адміністративного акту.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №0940/2394/18.
Так відповідачем у цій справі було перевірено подані документи, та прийняте спірне рішення за результатами розгляду поданих документів, а отже суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, тому суд першої інстанції вірно дійшов висновку про задоволення позову у спосіб, що дасть можливість вирішити питання, щодо якого звернувся позивач.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з дослідженням усіх основних питань, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ
З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.
Згідно з частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Кузьмишин В.М.    Залімський І. Г.