27.05.24
22-ц/812/769/24

Єдиний унікальний номер судової справи: 490/720/21 Головуючий суду першої інстанції Шолох Л.М.
Провадження № 22-ц/812/769/24 Доповідач суду апеляційної інстанції Самчишина Н.В. 

Постанова
Іменем України

27 травня 2024 року                                 м. Миколаїв                справа № 490/720/21
Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого Самчишиної Н.В.,
суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання – Горенко Ю.В.,
за участі: відповідача ОСОБА_1 та його представника – ОСОБА_2 ,
переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 серпня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Шолох Л.М., повний текст судового рішення складений 16 серпня 2021 року,

встановив:

У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позивач зазначав, що 23 травня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1341161704. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі і на умовах, передбачених Договором. 
Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальному розмірі 68554 грн 51 коп., з яких: 21 785 грн 86 коп. заборгованість за тілом кредиту; 3352 грн 23 коп. заборгованість за процентами; 29604 грн 96 коп. заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 13811 грн 46 коп. - пеня.
Крім того, 27 вересня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 8321383618. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі і на умовах, передбачених Договором. Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальному розмірі 43 799 грн 36 коп., з яких: 14 529 грн 34 коп. заборгованість за тілом кредиту; 2463 грн 09 коп. заборгованість за процентами; 16 311 грн 36 коп. заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 10 495 грн 57 коп. - пеня.
В подальшому 09 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги № 20191209, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №1341161704 від 23 травня 2016 року та кредитним договором № 8321383618 від 27 вересня 2016 року. На виконання п.6.6 Договору про відступлення прав вимоги на адресу відповідача, зазначену в кредитних договорах, простою кореспонденцією через відділення Укрпошти від імені ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за кредитними договорами.
Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 вищевказану заборгованість за кредитним договором № 1341161704 від 23 травня 2016 року та за кредитним договором № 8321383618 від 27 вересня 2016 року, а також судові витрати.
Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 серпня 2021 року, описку в якому виправлено ухвалою того ж суду від 18 жовтня 2021 року, позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 1341161704 в розмірі 38 949 грн 55 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 8321383618 в розмірі 27 488 грн 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 1 341 грн 60 коп.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені плати за управління кредитами, які за законом повинні надаватись безоплатно, є нікчемними, тому вимога Банку про стягнення заборгованості за щомісячними процентами (плата за управління кредитом) за кредитним договором № 1341161704 від 23 травня 2016 року в розмірі 29 604 грн 96 коп. та за кредитним договором № 8321383618 від 27 вересня 2016 року в розмірі 16311,36 грн не підлягає задоволенню. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_1 вказував, що у суду були відсутні підстави для задоволення позову. Так, ним було недоотримано за кредитним договором № 1341161704 від 23 травня 2016 року 450 грн та за кредитним договором №8321383618 від 27 вересня 2016 року 4 500 грн. Суд визнав нікчемними умови в обох кредитних договорах щодо сплати щомісячних процентів не відрахував сплачені ним суми за вказані проценти із суми боргу. Крім того, заявник вважав нечинними положення в обох договорах про сплату початкового проценту від суми кредиту на загальну суму 1 500 грн, яка також, на його думку, підлягає відрахуванню від загальної суми боргу.
Також ОСОБА_1 наголошував на тому, що судом було порушено його процесуальне право знати про день, час та місце розгляду справи, оскільки його належним чином не було повідомлено про розгляд судом справи за фактичним його місцем проживання, яке було вказане при укладенні оспорюваних договорів.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково із наступних підстав.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є розгляд судом справи (питання) за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою. 
Частина 1 статті 8 ЦПК України передбачає, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи.
З матеріалів справи вбачається, що відповідача ОСОБА_1 не було повідомлено про розгляд справи, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення.
За такого, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення.
Вирішуючи спір апеляційний суд виходить із такого.
Апеляційним судом встановлено, що 23 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» із заявою про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та заявою № 1341161704 на отримання кредиту, підписанням яких підтвердив згоду, що ці заяви разом з умовами отримання кредитів та інших послуг становлять кредитний договір між ними.
У заяві № 1341161704 на отримання кредиту зазначено, що ОСОБА_1 отримує кредит у розмірі 60 450 грн строком на 36 місяців зі сплатою початкового проценту (2 %) від суми кредиту - 1000 грн, щомісячних процентів у розмірі 2,99 % від суми кредиту згідно з графіком платежів та річних процентів у розмірі 11,99 % від суми боргу за договором згідно з графіком платежів, а також щоденної пені 0,3% від загальної суми прострочення.
Зі змісту вказаної заяви суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 доручає товариству перерахувати за рахунок отриманого ним кредиту такі суми грошових коштів:
- 50 000 грн на його рахунок;
- 9 000 грн на рахунок Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» в рахунок оплати страхового платежу за договором страхування № 1341161704-С від 23 травня 2016 року;
- 450 грн на рахунок ТОВ «МайСейфеті» на оплату пакета послуги «Охоронець КредитМаркет 36».
Підписаним ОСОБА_1 графіком платежів визначено загальний щомісячний платіж у розмірі 3 817 грн 96 коп. (останній у розмірі 3 817,76 грн), який складається з платежів на повернення кредиту, річних процентів та щомісячних процентів. Щомісячні проценти складають фіксовану суму 1 807 грн 46 коп. Згідно з графіком загальна сума усіх щомісячних платежів за кредитом становить 137 446, 36 грн.
Відповідач підтвердив факт отримання кредиту у розмірі 50 000 грн.
Зі змісту довідки ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» № 41482226-SG від 02 січня 2020 року суд встановив, що ОСОБА_1 дійсно оформив кредит на загальну суму 60 450 грн; ОСОБА_1 вносив платежі на погашення заборгованості: 
29 червня 2016 року – 3 850 грн, 27 липня 2016 року – 3 820 грн, 25 серпня 2016 року – 3 850 грн, 27 вересня 2016 року – 3 850 грн, 24 жовтня 2016 року – 3 850 грн, 25 листопада 2016 року – 3 850 грн, 27 грудня 2016 року – 3 850 грн, 
30 січня 2017 року – 3 850 грн, 09 березня 2017 року – 3 900 грн, 28 березня 2017 року 4 000 грн, 26 квітня 2017 року – 3 820 грн, 25 травня 2017 року – 3820 грн, 27 червня 2017 року – 3850 грн, 27 липня 2017 року – 3 820 грн, 28 серпня 2017 року – 3 820 грн, 03 жовтня 2017 року – 3 850 грн, 01 листопада 2017 року – 3 800 грн, 27 листопада 2017 року – 3 800 грн, 27 грудня 2017 року – 3 861 грн, 
01 січня 2018 року – 4 000 грн, 27 лютого 2018 року – 3 900 грн,23 березня 2018 року -3900 грн, 02 травня 2018 року – 3 820 грн, 18 червня 2018 року – 3990 грн, 19 вересня 2018 року – 4150 грн
Всього надійшло 96 889 грн, за рахунок яких погашено річні проценти у розмірі 11 027 грн 42 коп., щомісячні проценти – 47 068 грн 27 коп., частину кредиту – 38664 грн 14 коп. та пені – 129 грн 17 коп.
З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 1341161704 від 23 травня 2016 року слідує, що станом на 09 грудня 2019 року заборгованість складає 68 554 грн 51 коп., з яких: 21 785 грн 86 коп. заборгованість за тілом кредиту; 3352 грн 23 коп. заборгованість за процентами; 29604 грн 96 коп. заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 13811 грн 46 коп. - пеня.
Крім того встановлено, що 27 вересня 2016 року у заяві № 8321383618 на отримання кредиту зазначено, що ОСОБА_1 отримує кредит у розмірі 30 400 грн строком на 36 місяців зі сплатою початкового проценту (2 %) від суми кредиту - 500 грн, щомісячних процентів у розмірі 2,99 % від суми кредиту згідно з графіком платежів та річних процентів у розмірі 11,99 % від суми боргу за договором згідно з графіком платежів, а також щоденної пені 0,3% від загальної суми прострочення.
Зі змісту вказаної заяви суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 доручає товариству перерахувати за рахунок отриманого ним кредиту такі суми грошових коштів:
- 25 000 грн на його рахунок;
- 4 500 грн на рахунок Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» в рахунок оплати страхового платежу за договором страхування №8321383618 - С від 27 вересня 2016 року;
- 400 грн на рахунок Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» в рахунок оплати страхового платежу.
Підписаним ОСОБА_1 графіком платежів визначено загальний щомісячний платіж у розмірі 1 923 грн 02 коп., який складається з платежів на повернення кредиту, річних процентів та щомісячних процентів. Щомісячні проценти складають фіксовану суму 908 грн 96 коп. Згідно з графіком загальна сума усіх щомісячних платежів за кредитом становить 69 228 грн 72 коп.
Відповідач підтвердив факт отримання кредиту у розмірі 25 000 грн.
Зі змісту довідки ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» № 4148733-SG від 02 січня 2020 року суд встановив, що ОСОБА_1 дійсно оформив кредит на загальну суму 30 400 грн; ОСОБА_1 вносив платежі на погашення заборгованості: 
10 листопада 2016 року – 1930 грн, 12 грудня 2016 року – 2000 грн,
10 січня 2017 року – 1 940 грн, 20 лютого 2017 року – 1 970 грн, 24 березня 2017 року – 2000 грн,07 квітня 2017 року – 1 920 грн, 04 травня 2017 року – 1 930 грн, 19 червня 2017 року – 1 924 грн, 12 липня 2017 року – 1 925 грн, 09 серпня 2017 року – 1 920 грн, 11 вересня 2017 року – 1 925 грн, 03 жовтня 2017 року – 2000 грн, 07 листопада 2017 року – 1 930 грн, 11 грудня 2017 року – 1 950 грн,
11 січня 2018 року – 2000 грн, 06 лютого 2018 року- 1 845 грн, 12 березня 2018 року – 2 000 грн,10 квітня 2018 року – 2000 грн, 14 травня 2018 року – 1 950 грн, 18 червня 2018 року – 2 050 грн.
Всього надійшло 39 109 грн, за рахунок яких погашено річні проценти у розмірі 4 926 грн 62 коп., щомісячні проценти – 18 197 грн 84 коп., частину кредиту – 15 870 грн 66 коп. та пені – 113 грн 68 коп.
З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 8321383618 від 27 вересня 2016 року слідує, що станом на 09 грудня 2019 року заборгованість складає 43 799 грн 36 коп., з яких: 14 529 грн 34 коп. заборгованість за тілом кредиту; 2463 грн 09 коп. заборгованість за процентами; 16 311 грн 36 коп. заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 10 495 грн 57 коп. - пеня.
09 грудня 2019 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20191209, відповідно до умов якого останнє набуло право вимоги за вказаними кредитними договорами.
Листами ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» від 23 грудня 2019 року повідомлено ОСОБА_1 про відступлення права вимоги за укладеними з ним кредитними договорами та про необхідність сплати боргу у розмірі 68 554 грн 51 коп. та 43 799 грн 36 коп. в строк до 23 січня 2020 року
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки.
У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положеннями ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Враховуючи умови укладеного 09 грудня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договору про відступлення права вимоги, відповідно до ч. 2 ст. 512, ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України позивач має право грошової вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення його заборгованості за кредитним договором за кредитним договором № 1341161704 від 23 травня 2016 року та за кредитним договором № 8321383618 від 27 вересня 2016 року, укладеним між ним та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень».
З матеріалів справи вбачається, що на час передачі права вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» встановлені кредитними договорами № 1341161704 від 23 травня 2016 року та №8321383618 від 27 вересня 2016 року строки кредитування - 36 місяців закінчилися.
Враховуючи умови кредитного договору, у межах строку кредитування - до 23 травня 2019 року та 27 вересня 2019 року ОСОБА_1 мав повертати позивачеві кредити і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами у передбаченому договорами розмірі. Починаючи з 23 травня 2019 року та 27 вересня 2019 року відповідно відповідач мав обов`язок повернути всю заборгованість за договорами, а не вносити їх періодичними платежами.
За такого, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 процентів в розмірі за користування кредитними коштами, нарахованих позивачем за період поза межами погоджених сторонами строків кредитування за кожним із кредитних договорів, є безпідставними, а тому в задоволенні таких вимог позивача слід відмовити за необґрунтованістю.
Також є безпідставними вимоги позову про стягнення з відповідача заборгованості за платою за управління кредитами, оскільки позивачем не обґрунтовано підстав для її стягнення, не зазначено про обов`язок сплати такого платежу і у кредитному договорі, з чим також погодився фактично позивач, а тому у задоволенні цих вимог слід також відмовити за необґрунтованістю.
Досліджені судом докази свідчать, що за розрахунком позивача у відповідача станом на 23 травня 2019 року була наявна заборгованість за кредитним договором №1341161704 перед ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» за тілом кредиту у сумі 21 785 грн 66 коп., за річними процентами у сумі 1 959 грн 10 коп., пеня 8 940 грн 63 коп., всього 32 685 грн 59 коп. Протягом дії договору відповідач сплатив Банку за управління кредитом на суму 47 068 грн 27 коп. Отже, у відповідача відсутній обов`язок сплатити позивачу заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 32 685 грн 59 коп. 
Крім того, досліджені судом докази свідчать, що за розрахунком позивача у відповідача станом на 27 вересня 2019 року була наявна заборгованість за кредитним договором № 8321383618 перед ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» за тілом кредиту у сумі 14 529 грн 34 коп., за річними процентами у сумі 2177 грн 58 коп., пеня 9 235 грн 95 коп., всього 25 942 грн 87 коп. Протягом дії договору відповідач сплатив Банку за управління кредитом суму 18 197 грн 84 коп. Отже, у відповідача наявний обов`язок сплатити позивачу заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 7 745 грн 03 коп. (25 942 грн. 87 коп. – 18 197 грн 84 коп.).
Відповідачем не було надано доказів на підтвердження доводів щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 8321383618 від 27 вересня 2016 року.
З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 8321383618 від 27 вересня 2016 року у сумі 7 745 грн 03 коп. 
У задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №1341161704 від 23 травня 2016 року слід відмовити.
Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що ним було недоотримано за кредитним договором № 1341161704 від 23 травня 2016 року 450 грн та за кредитним договором № 8321383618 від 27 вересня 2016 року 4 500 грн, є безпідставними, оскільки спростовуються умовами договорів, а саме внесення кредитором у подальшому платежів на виконання умов кредитних договорів.
Доводи апеляційної скарги щодо визнання нечинними положення в обох договорах про сплату початкового проценту від суми кредиту на загальну суму 1 500 грн, яка також, на думку відповідача, підлягає відрахуванню від загальної суми боргу, колегія суддів відхиляє.
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
За положеннями частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).
Частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У справі, яка переглядається, апеляційний суд встановив, що перед укладенням кредитного договору ОСОБА_1 був ознайомлений з усіма його умовами і погодився укласти договір саме на таких умовах, про що свідчить його підпис на заявах від 23 травня 2016 року та 27 вересня 2016 року. Також судом встановлено факт видачі ОСОБА_1 кредитних коштів та внесення у подальшому платежів на виконання умов кредитного договору.
Доказів на підтвердження введення позичальника в оману або застосування до нього нечесної підприємницької практики матеріали справи не містять.
За таких обставин, оскільки суд першої інстанції порушив норми процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, то відповідно до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.
Відповідно до ч. ч. 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на викладене, виходячи із принципу пропорційності відшкодування судового збору до задоволених вимог з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (0,07%) на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню відшкодування судового збору в загальному розмірі 3 401 грн 03 коп. ((2270 х 0,07:100) 1 грн 59 коп. за позовну заяву – 3 402 грн 62 коп. (3405 х 99,93 :100) за апеляційну скаргу).
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 8321383618, укладеним 27 вересня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 , в розмірі 7 745 грн 03 коп. 
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 відшкодування судового збору в розмірі 3 401 (три тисячі чотириста одна) грн 03 коп.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту в порядку і випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                Н.В. Самчишина

Судді:                                                                В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 27 травня 2024 року.