КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження № 33/824/2407/2024
Справа № 760/24417/23
 
Головуючий в суді І інстанції Ішуніна Л.М.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
03 червня 2024 року                          
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., за участю захисника ОСОБА_1 , представника Київської митниці Короля Леоніда Івановича, розглянувши апеляційну скаргу Київської митниці на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 року про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_2 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП  НОМЕР_1 , керівника ТОВ «КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «АЛЬЯНС УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 41692188; юридична адреса: 08131, Київська обл., Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, буд. 114, літера Е, корп. 4), за ознаками порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 МК України,
 
в с т а н о в и в :
 
Відповідно до протоколу про порушення митних правил від 15 вересня 2023 року № 1047/10000/23 30 жовтня 2020 року на митну територію України з Туреччини через п/п «Чорноморський морський торговельний порт» м/п «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби у вантажному автомобілі 31ZE869/31ZK439 на адресу ТОВ «КФ «АЛЬЯНС Україна» ввезено товари «кондитерські вироби в асортименті торговельної марки «Torku» загальною вагою брутто 19 460 кг, кількість місць – 5609.
 
Підставою для переміщення вказаних товарів через митний кордон України були: попередня митна декларація від 29 жовтня 2020 року № UA100110/2020/613608, а також товаросупровідні документи: СMR від 24 жовтня 2020 року № 20/008222, інвойс від 23 жовтня 2020 року № ERC2020000000345 із зазначенням вартості товарів – 18 662,96 доларів США.
 
Після прибуття у зону діяльності Київської митниці Держмитслужби, зазначені товари були заявлені до відділу митного оформлення № 3 митного поста «Західний» особою, уповноваженою на декларування ПП «88» ОСОБА_3 за ЕМД від 02 листопада 2020 року № UA100110/2020/608005 в митний режим імпорту та після митного оформлення випущені у вільний обіг на митній території України.
 
Разом із вказаною митною декларацією до Київської митниці були надані такі документи: контракт від 30 липня 2019 року № 3007-2019, укладений між компанією «Ercan Gida Sanayi Nakliyat Pazarlama ve Dis Ticaret Limited Sirketi» (INCILIPINAR MAH. ALI FUAT CEBESOY BULVARI DOCTORLAR SITESI C/BLOK NO: 47/506 SEHITKAMIL GAZIANTEP, TURKIYE) та ТОВ «КФ «АЛЬЯНС Україна» в особі директора ОСОБА_2 , СMR від 24 жовтня 2020 року № 20/008222, інвойс від 23 жовтня 2020 року № ERC2020000000345 та інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вказаної митної декларації.
 
12 серпня 2021 року Держмитслужбою було направлено запит до митних органів Турецької Республіки з метою перевірки законності ввезення на митну територію України товарів «кондитерські вироби в асортименті торговельної марки «Torku», одержувачем яких виступало ТОВ «КФ «АЛЬЯНС Україна».
 
27 липня 2023 року до Київської митниці надійшла відповідь від митних органів Турецької Республіки, до якої додано копії таких документів: експортної декларації від 26 жовтня 2020 року № 20060500EX014451, електронного інвойсу від 23 жовтня 2020 року № ERC2020000000345, експортний супровідний документ № 20060500IR006848, відомості щодо транспортного засобу №№ 148369, 148370.
 
Згідно з експортною декларацією від 26 жовтня 2020 року № 20060500EX014451 та електронним інвойсом від 23 жовтня 2020 року № ERC2020000000345 відправлено товари (кондитерські вироби в асортименті, загальною вагою брутто – 19460 кг, кількість місць – 5609, загальною вартістю 52343,88 дол. США) компанією «ERCAN GIDA SAN.NAK.PAZ.VE DIS TIC.LTD.STI» (NUSAYBIN CAD. IPEKYOL U CAMII YANI) на адресу одержувача – ТОВ «КФ «АЛЬЯНС Україна».
 
Під час співставлення відомостей, зазначених в документах, надісланих митними органами Турецької Республіки, з даними, вказаними у матеріалах митного оформлення за ЕМД № UA100110/2020/608005, встановлено відповідність щодо відправника, одержувача, найменування, кількості місць, ваги товарів. Відмінність встановлено щодо вартості товарів.
Відповідно до інвойсу від 23 жовтня 2020 року № ERC2020000000345 та ЕМД № UA100110/2020/608005 вартість товарів «кондитерські вироби в асортименті торговельної марки «Torku» становить 18 662,96 доларів США, але згідно з документами, наданими митними органами Турецької Республіки, вартість цих же товарів складає 52 343,88 доларів США.
Отже, відомості щодо вартості зазначених товарів в документах, отриманих від митних органів Турецької Республіки, не відповідають даним, зазначеним в документах, наданих ТОВ «КФ «АЛЬЯНС Україна» для здійснення митного контролю та оформлення в Україні.
 
Таким чином, товари «кондитерські вироби в асортименті торговельної марки «Torku», загальною вагою брутто 19460 кг та загальною вартістю 52 343,88 дол. США, що згідно з курсом НБУ станом на дату переміщення товарів через митний кордон України (30 жовтня 2020 року) складає 1 488 570,96 грн., були переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів.
 
Відповідно до інформації з інтернету (opendatabot.ua) на момент переміщення через митний кордон України та митного оформлення вказаних товарів керівником ТОВ «КФ «АЛЬЯНС Україна» був ОСОБА_2 .
Таким чином, в діях керівника ТОВ «КФ «АЛЬЯНС Україна» ОСОБА_2 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 МК України.
 
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 року провадження відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівника ТОВ «КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «АЛЬЯНС УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 41692188; юридична адреса: 08131, Київська обл., Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, буд. 114, літера Е, корп. 4), в справі про порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 МК України закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
 
Не погоджуючись з даною постановою представник Київської митниці Маркова Г.Ю. 21 лютого 2024 року подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва.
Зазначила, що судом першої інстанції не враховано, що частиною 8 статті 336 МК України визначено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом направлення запитів до уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.
Відповідно до Порядку направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування, затвердженого наказом Держмитслужби від 06 липня 2005 року № 639 Держмитслужбою 12 серпня 2021 року було направлено запит до митних органів Турецької Республіки вих. № 20/20-02-01/11/2743 з метою перевірки законності ввезення на митну територію України товарів «кондитерські вироби в асортименті торговельної марки «Torku», одержувачем яких виступало ТОВ «КФ «АЛЬЯНС Україна». Отримані в рамках Угоди про взаємну адміністративну допомогу в митних справах між Україною та Турецькою Республікою копії документів є належними та допустимими доказами у справі про порушення митних правил №760/24417/23, які підтверджують неавтентичність поданих в якості підстави для переміщення через митний кордон України товарів документів - інвойсу від 23.10.2020 № ERC2020000000345.
Вказувала, що відповідно до п. 9.4 контракту від 30 липня 2019 року № 3007-2019, укладеного між компанією «Ercan Gida Sanayi Nakliyat Pazarlama ve Dis Ticaret Limited Sirketi» (INCILIPINAR MAH. ALI FUAT CEBESOY BULVARI DOCTORLAR SITESI C/BLOK NO: 47/506 SEHITKAMIL GAZIANTEP, TURKIYE) та ТОВ «КФ «АЛЬЯНС Україна», на кожну поставку до вантажу повинні додаватися товаросупровідні документи, зокрема, експортна декларація.
Вказувала, що під час провадження по справі ПМП № 1047/10000/23 відповідно до ст. 508, 510 МК України посадовою особою Київської митниці до ТОВ «КФ «АЛЬЯНС Україна» було направлено вимогу про надання копії експортної декларації Республіки Турція на поставлену партію товару за інвойсом від 23 жовтня 2020 року № ERC2020000000345, проте належним чином завірену копію вказаного документу ані до митниці, ані до суду надано не було.
Враховуючи, що декларація країни відправлення відповідно до пункту сьомого частини 3 ст. 53 МК України є додатковим документом, що підтверджує заявлену митну вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, надання її копії ТОВ «КФ «АЛЬЯНС Україна» має значення для прийняття правильного рішення у справі про порушення митних правил № 1047/10000/23.
На підставі вищевикладеного просила скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 року в справі № 760/24417/23 та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, застосувавши до нього стягнення відповідно до санкції цієї статті.
 
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник Нечипорук І.І. вказувала, що митним органом не наведено обґрунтувань та не надано доказів, які б вказували на те, що дії ОСОБА_2 були спрямовані на умисне переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, що свідчить про відсутність в його діях об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 МК України. При цьому митним органом не доведено, що надані митними органами Турецької Республіки документи стосуються саме здійсненої поставки товарів за ЕМД «ІМ/40/ДЕ» від 02 листопада 2020 року № UA100110/2020/608005. Матеріалами провадження також не спростовуються доводи декларанта про те, що ТОВ «КФ «АЛЬЯНС Україна» для митного оформлення було надано документи, отримані від продавця товарів та інші документи, отримані декларантом за власною ініціативою, перелік який вказаний в графі 44 ЕМД від 02 листопада 2020 року № UA100110/2020/608005.
 
В судовому засіданні представник Київської митниці Держмитслужби – Король Л.І. підтримав апеляційну скаргу.
Захисник Нечипорук І.І. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.
 
Заслухавши пояснення представника Київської митниці Держмитслужби – Короля Л.І., захисника Нечипорук І.І., вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
 
Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
 
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
З огляду на положення ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.
 
Суд першої інстанції, закриваючи провадження по справі, виходив з того, що вартість товару було зазначено в декларації на підставі інвойсу від 23 жовтня 2020 року № ERC2020000000345 на суму 18 662,96 дол. США, який видано продавцем відповідно до умов контракту № 3007-2019 від 30 липня 2019 року, тобто вказано вартість у відповідності до вимог законодавства, товар випущений у вільний обіг без будь-яких зауважень щодо визначеної митної вартості. 
Таким чином, в контексті змісту вищезазначених норм МК України та КУпАП, в діях ОСОБА_2 відсутня об`єктивна ознака складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 МК України, оскільки доказами, які містяться в матеріалах справи не доведено, що ОСОБА_2 як директором ТОВ «КФ «АЛЬЯНС УКРАЇНА», вчинялись дії, які б були спрямовані на незаконне переміщення товару через митний кордон України. 
Матеріали справи про порушення митних правил не містять будь-яких відомостей та жодних доказів того, що ОСОБА_2 як директором ТОВ «КФ «АЛЬЯНС УКРАЇНА» вчинялись будь-які умисні дії по складанню, підписанню, направленню, пред`явленню тощо товаросупровідних документів, які б були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
 
Апеляційний суд погоджується з вказаними висновками, враховуючи наступне.
 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
 
Згідно з ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
 
Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.
 
Згідно положень ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
 
Так, відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
 
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
Тобто, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватися з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Згідно з ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України однією з форм приховування та переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, є неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
 
Кожна із зазначених в даній статті форм приховування є підставою для відповідальності особи за порушення митних правил.
 
Згідно закону під неправдивими даними, що містяться у документах, які є підставою для переміщення товарів через митний кордон, слід розуміти неправдиві відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються.
 
Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст.483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
 
Об`єктивною стороною порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, - є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто є активна поведінка (вчинок) особи.
 
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи   одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.
 
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
 
Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі про порушення митних правил, та інших обставин, які мають значення для провадження у справі, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
 
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у встановленому законом процесуальному порядку. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
 
Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
 
Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
 
Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.
 
У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
 
Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.
 
Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому, таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.
 
З протоколу про порушення митних правил № від 15 вересня 2023 року № 1047/10000/23 та доданих до нього документів вбачається, що підставою для порушення справи про порушення митних правил та складання протоколу відносно ОСОБА_2 як керівника ТОВ «КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «АЛЬЯНС УКРАЇНА», стали висновки митного органу про наявність в діях останнього ознак порушення митних правил, а саме переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.
 
Відповідно до ст. 49, 58 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну.
 
Як передбачено ст. 51 МК України, митна вартість товарів визначається декларантом відповідно до глави 9 МК України, якою встановлені основні та другорядні методи визначення митної вартості товарів.
 
Митну вартість товарів заявляють декларант або уповноважена ним особа на підставі ч. 2 ст. 52 МК України.
 
В протоколі йдеться про подання документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.
 
Судом першої інстанції встановлено, що митна декларація ЕМД № UA100110/2020/608005 від 02 листопада 2020 року оформлена на підставі товаросупровідних документів, отриманих від продавця товарів - компанії «ERCAN GIDA SAN.NAK.PAZ.VE DIS TIC.LTD.STI» (Турція), а саме: СMR від 24 жовтня 2020 року № 20/008222, інвойсу від 23 жовтня 2020 року № ERC2020000000345 на суму 18 662,96 дол. США.
 
Отже, процедура декларування даного товару була здійснена виключно на підставі товаросупровідних документів, наданих відправником вантажу.
 
30 липня 2019 року між компанією «ERCAN GIDA SAN.NAK.PAZ.VE DIS TIC.LTD.STI» (Турція) в особі генерального директора Абдулкадіра Ерджана (продавець) та ТОВ «КФ «АЛЬЯНС УКРАЇНА» в особі директора ОСОБА_2 (покупець) укладено контракт № 3007-2019, за умовами якого продавець зобов`язується поставляти покупцю в 2019-2021 роках на умовах СРТ-Київ, України (Інкотермс – 2010) вантаж – кондитерська продукція та інші товари відповідно до інвойсів, в кількості і в асортименті, що зазначені в інвойсі на кожну поставку (пункт 1.1 контракту).
Згідно з пунктом 2.2. контракту продавець поставляє товар покупцю на підставі інвойсів до цього контракту.
Пунктом 5.1. контракту встановлено, що ціни на кожен вид товару вказуються в інвойсах до цього контракту.
Відповідно до пункту 6.3. контракту розуміється, що на рахунок продавця повинна надійти сума, що зазначена в інвойсі.
 
Відповідно до умов вказаного контракту № 3007-2019 від 30 липня 2019 року та інвойсу 23 жовтня 2020 року № ERC2020000000345 товари поставлялись на умовах Інкотермс - СРТ Київ, відповідно до яких продавець був зобов`язаний зокрема: доставити товар, пред`явивши комерційний рахунок-фактуру й надати інші послуги за договором; взяти на себе перевезення вантажів до пункту призначення; надати актуальні транспортні документи протягом узгодженого періоду відвантаження; покрити всі витрати з оформлення експорту; тощо, а покупець серед іншого оплатити вартість товару за договором; забрати товар у перевізника в пункті призначення або в іншій точці вивантаження; оплатити витрати на мита і податки на імпорт.
 
На виконання умов контракту ТОВ «КФ «АЛЬЯНС УКРАЇНА» здійснило оплату за поставлені товари в сумі 18 662,96 дол. США, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 47 від 19 листопада 2020 року.
 
Крім того, з моменту оплати товару згідно рахунку-фактури (інвойсу) від 23 жовтня 2020 року № ERC2020000000345 до ТОВ «КФ «АЛЬЯНС УКРАЇНА» компанією «ERCAN GIDA SANAYI NAKILIYAT PAZARLAM A VE DIS TICARET LIMITED SIRKETI» жодних претензій щодо оплати товару не в повному обсязі не пред`являлось.
 
З викладеного вбачається, що сума оплати 18 662,96 доларів США відповідає сумі, яка зазначена в інвойсі від 23 жовтня 2020 року № ERC2020000000345, що був поданий у якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України, а в подальшому - до митного контролю та оформлення.
 
Отже, встановлені судом першої інстанції обставини підтверджують, що товар придбавався ТОВ «КФ «АЛЬЯНС УКРАЇНА» у компанії «ERCAN GIDA SANAYI NAKILIYAT PAZARLAM A VE DIS TICARET LIMITED SIRKETI» за який ТОВ «КФ «АЛЬЯНС УКРАЇНА» здійснило оплату.
 
Разом з тим, під час проведення митної перевірки встановлено, що відмінність в експортних деклараціях, доданих до відповіді митних органів Турецької Республіки полягає у відомостях щодо вартості товарів, зазначених у рахунку-фактурі (інвойсі) від 23 жовтня 2020 року № ERC2020000000345.
 
Відповідно до статті 49, частини другої статті 58 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовуються для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
 
Як передбачено статтею 51 МК України, митна вартість товарів визначається декларантом відповідно до глави 9 МК України, якою встановлені основні та другорядні методи визначення митної вартості товарів. Зокрема, у випадку застосування методу визначення митної вартості товару за ціною договору, який і був застосований у даному випадку, для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару згідно зі статтею 58 МК України подаються лише: - декларація митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа; - банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - документи для підтвердження витрат на ввезення та страхування, якщо за умовами поставки такі витрати не включено у вартість товару.
 
Крім того, відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 651, у графі 42 «Ціна товару» з точністю до чотирьох знаків у дробовій частині наводиться фактурна вартість товару у валюті, в якій складені рахунки або інші документи, які визначають вартість товару. Водночас, розділом І Порядку визначено, що фактурна вартість - ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.
 
Зі змісту вищенаведених норм митного законодавства вбачається, що під час оформлення митних декларацій, декларант зобов`язаний вносити відомості щодо вартості товарів, яка визначена в рахунках (інвойсах).
При цьому судом першої інстанції встановлено, що вартість товару було зазначено в декларації на підставі інвойсу від 23 жовтня 2020 року № ERC2020000000345 на суму 18662,96 дол. США, який видано продавцем відповідно до умов контракту № 3007-2019 від 30 липня 2019 року.
 
Отже, вартість вказано і товар задекларовано у відповідності до вимог законодавства.
 
Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що доказами, які містяться в матеріалах справи, не доведено, що ОСОБА_2 вчинялись будь-які умисні дії по складанню, підписанню, направленню, пред`явленню тощо товаросупровідних документів, які б були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
 
Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
 
Згідно рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини. За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні «Маліж проти Франції» від 23 вересня 1998 року, Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
 
Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, не спростованими доводами апеляційної скарги, що обставини, викладені у протоколі від 15 вересня 2023 року № 1047/10000/23 щодо переміщення ОСОБА_2 через митний кордон України товарів загальною вартістю 1 488 570,96 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів, не знайшли свого підтвердження в суді та спростовуються наданими до суду доказами.
 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не допущено.
 
Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах, наявних в матеріалах справи, зводяться до переоцінки доказів, які були зібрані митним органом і додані до протоколу про порушення митних правил, яким судом першої інстанції було надано належної оцінки, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та відхиляються апеляційним судом.
 
Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП,  
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України, щодо ОСОБА_2 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       Кашперська Т.Ц.