П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  600/1548/24-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лелюк О.П.   
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   

25 червня 2024 року                                                                                           
                                                                                                                                                          м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Боровицького О. А. , 

за участю:
секретаря судового засідання: Яремчук Л.С, 
представників позивача: Бойко О.В., Корнієнко В.М.,      
третьої особи: Пендюри В.М.,            

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до Відділу примусового виконання судових рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, 

В С Т А Н О В И В :
в квітні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання судових рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 20 березня 2024 року ВП №73754767 у розмірі 5100,00 грн. 
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
В судовому засіданні третя особа - ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції – скасувати.
Представники позивача в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представника відповідача в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у справі №600/3534/22-а адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Пенсійного Фонду України №118 від 14.04.2022 р., прийняте заступником начальника управління-начальником відділу перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення - Ларисою Будовською, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу". Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 1450-1512/П-17/8-2400/22 від 23.05.2022 р., прийняте начальником Управління обслуговування громадян - Людмилою Тарасівною Троцюк, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період строкової військової служби з 08.05.1978 р. по 26.04.1980 р. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перевести ОСОБА_1 з 10.03.2022 р. на пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу", та виплатити недоотримані кошти.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року по справі №600/3534/22-а апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишено без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року - без змін.
12 грудня 2023 року Чернівецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по адміністративній справі №600/3534/22-а про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перевести ОСОБА_1 з 10.03.2022 р. на пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу", та виплатити недоотримані кошти.
09 січня 2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73754767 з виконання виконавчого листа від 12 грудня 2023 року, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом по справі №600/3534/22-а.
Листом від 23 січня 2024 року №2400-0802-5/3336 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило відповідача про те, що на виконання рішення суду по справі №600/3534/22-а ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та здійснено перерахунок пенсії з урахуванням покладених судом зобов`язань. З грудня 2023 року нарахування пенсійної виплати проводиться в новому розмірі. Внаслідок опрацювання рішення по справі №600/3534/22-а за період з 10 березня 2022 року по 30 листопада 2023 року виникла переплата пенсії на суму 31448,02 грн. У зв`язку із самостійним виконанням виконавчого документа позивач просив відповідача закінчити виконавче провадження №73754767 від 09 січня 2024 року.
29 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою, в якій вказав, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області при розрахунку пенсії не взято до уваги довідку про заробітну плату за лютий 2022 року, у зв`язку з чим розмір пенсії зменшився.
05 лютого 2024 року відповідач звернувся до позивача з вимогою про надання розгорнутої (уточненої) інформації щодо виконання рішення суду про проведений перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 10 березня 2022 року. Також зазначено вимогу повідомити, чи враховувалась при здійсненні перерахунку пенсії довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 10 березня 2022 року №01-34/24-344.
Листом від 15 лютого 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило відповідача про виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у справі 3600/3534/22-а у повному обсязі. Водночас довідки про заробітну плату від 10 березня 2022 року №01-34/24-344 та №01-34/24-345 були відкликані листами Чернівецької районної військової адміністрації від 20 липня 2022 року №01-34/6-1209 та від 19 серпня 2022 року №01-34/6-1396.
15 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій вказав про невиконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, оскільки рішенням від 12 березня 2024 року йому відмовлено в перерахунку пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати від 07 лютого 2024 року №01-34/23-18 та №01-34/23-185.
20 березня 2024 року на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про накладення штрафу у ВП №73754767, якою за невиконання рішення суду без поважних причин накладено на боржника – Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.
Не погоджуючись з указаною постановою, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у справі №600/3534/22-а, а в подальшому – виконавчим листом Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року №600/3534/22-а, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП №73754767, не було встановлено обов`язку провести розрахунок пенсії ОСОБА_1 саме на підставі довідок Чернівецької районної військової адміністрації від 10 березня 2022 року №01-34/24-344 та №01-34/24-345. Крім цього, рішення про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок про складові заробітної плати від 07 лютого 2024 року №01-34/23-186 та №01-34/23-185 було ухвалене Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській, а не Чернівецькій області, про що зазначено безпосередньо державним виконавцем в оскаржуваній постанові, однак цього не враховано при накладенні на позивача оскаржуваного штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.  
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України “Про виконавче провадження” від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).
Статтею 1 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно частини першої статті 13 Закону №1404-VІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Частиною четвертою статті 19 Закону №1404-VІІІ визначено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Згідно пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VІІІ за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно статті 75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
З аналізу указаних норм вбачається, зокрема, що безумовною підставою для накладення штрафу є невиконання рішення суду без поважних причин у визначений строк, за умови, що судове рішення не виконане без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Судом встановлено, що 20 березня 2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про накладення штрафу, згідно якої накладено на боржника – Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області - штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн за не виконання рішення суду без поважних причин.
Між тим сама по собі обставина не виконання рішення суду, вказана державним виконавцем, у розумінні Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для прийняття постанови про накладення штрафу.
Суд зазначає, що визначальним при вирішенні питання про накладення на боржника штрафу є не встановлення самого лише факту невиконання ним рішення суду, а надання оцінки причинам, у зв`язку з якими боржник не виконує (частково чи повністю) рішення суду – в даному випадку таким є рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у справі №600/3534/22-а.
Разом з цим, в оскаржуваній постанові державним виконавцем констатовано, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області не виконало рішення суду. При цьому про наявність поважних причин невиконання рішення суду боржником державного виконавця не повідомлено.
Суд зауважує, що предметом даного спору є законність постанови про накладення штрафу від 20 березня 2024 року у виконавчому провадженні №73754767.
При цьому, суд наголошує на тому, що підставою для винесення вказаної постанови та накладення штрафу є невиконання рішення суду без поважних причин у визначений строк, і відповідно, державним виконавцем при прийнятті такого рішення необхідно було достеменно з`ясувати відсутність поважних причин невиконання рішення суду або обґрунтувати у документах, що передують винесенню постанови про накладення штрафу (наприклад, в Акті державного виконавця), підстави визнання неповажними тих причин, на які посилається боржник, як на обставини, що унеможливили повне або часткове невиконання рішення суду.
Відтак, судом першої інстанції правильно зазначено, що старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при винесенні постанови про накладення штрафу від 20 березня 2024 року не з`ясовано причин, які зумовили невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у справі №600/3534/22-а та відповідно не надано оцінки їх поважності/не поважності.
Наведене дає підстави суду для висновку про передчасність, а, відтак, і необґрунтованість та незаконність оскаржуваної позивачем постанови.
Враховуючи викладене, прийнята Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постанова про накладення штрафу від 20 березня 2024 року ВП №73754767 підлягає скасуванню.
Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у справі №600/3534/22-а, а в подальшому – виконавчим листом Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року №600/3534/22-а, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП №73754767, не було встановлено обов`язку провести розрахунок пенсії ОСОБА_1 саме на підставі довідок Чернівецької районної військової адміністрації від 10 березня 2022 року №01-34/24-344 та №01-34/24-345. 
А тому безпідставними є посилання відповідача в оскаржуваній постанові та апелянта на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області при розрахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про державну службу» мали бути враховані названі вище довідки.
Щодо зазначення в оскаржуваній постанові про те, що ОСОБА_1 надавав пенсійному органу довідки про складові заробітної плати від 07 лютого 2024 року №01-34/23-186 та №01-34/23-185 і за результатами розгляду цих довідок територіальний орган Пенсійного фонду України відмовив у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю підстав, то варто зазначати, що такі видані після набрання законної сили рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у справі №600/3534/22-а і не були предметом судового розгляду в межах вимог, заявлених ОСОБА_1 у вказаній адміністративній справі. 
Відтак, указані не повинні братися до уваги при вирішенні питання щодо виконання пенсійним органом судового рішення у справі №600/3534/22-а, відповідно, і при винесенні оскаржуваної у цій справі постанови про накладення штрафу. 
Водночас, суд апеляційної інстанції роз`яснює, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися до суду в межах справи №600/3534/22-а, подавши заяву згідно ст.383 КАС України.
Крім цього, рішення про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок про складові заробітної плати від 07 лютого 2024 року №01-34/23-186 та №01-34/23-185 було ухвалене Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській, а не Чернівецькій області, про що зазначено безпосередньо державним виконавцем в оскаржуваній постанові, однак цього не враховано при накладенні на позивача оскаржуваного штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.   
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає. 

Постанова суду складена в повному обсязі 25 червня 2024 року.

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Шидловський В.Б.    Боровицький О. А.