Справа № 308/18301/23

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 

21.05.2024                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши клопотання особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатського апеляційного суду від 26 квітня 2024 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 квітня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до постанови суду, - 09 вересня 2023 року о 15 год. 55 хв., в м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, 15, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху не переконалася в безпечності своїх дій та скоїла зіткнення з автомобілем Рута 22 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Одночасно ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, посилаючись на те, що 26.04.2024 за її участю було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, копію оскаржуваної постанови отримала лише 01 травня 2024 року, та у зв`язку з відсутністю в м. Ужгороді адвоката, який надавав їй правову допомогу, вона не змогла у десятиденний строк з часу проголошення постанови підготувати і подати апеляційну скаргу з обґрунтуванням мотивів незаконності судового рішення та підстав його скасування. Тому, з огляду на викладене, причини пропуску строку просить визнати поважними, а пропущений строк – поновити.
Ретельно перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження належить відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.
Із викладеного слідує, що законодавець визначив процесуальний механізм, яким обумовив обрахування строку на апеляційне оскарження постанови судді саме з моменту її винесення.
Закон не містить приписів, які б створювали передумови для іншого обрахування строку на апеляційне оскарження, в тому числі для правопорушника, як окремого суб`єкта права на апеляційне оскарження.
Така позиція законодавця обґрунтована тим, щоб стимулювати особу сумлінно та своєчасно реалізовувати процесуальні права та належним чином виконувати обов`язки, покладені на неї законом.
Апеляційний суд зважає на сталу практику, сформовану Європейським судом з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).
При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.
Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Із матеріалів справи слідує, що оскаржувана постанова прийнята судом 26 квітня 2024 року, відтак у даному випадку строк на апеляційне оскарження починає перебіг з 27 квітня 2024 року і спливає 06 травня 2024 року включно.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подала безпосередньо до Ужгородського районного суду Закарпатської області 11 травня 2024 року (згідно Трекінгу поштових відправлень Укрпошти), тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.
У якості поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що копію оскаржуваної постанови отримала лише 01 травня 2024 року, та у зв`язку з відсутністю в м. Ужгороді адвоката, який надавав їй правову допомогу, вона не змогла у десятиденний строк з часу проголошення постанови підготувати і подати апеляційну скаргу з обґрунтуванням мотивів незаконності судового рішення та підстав його скасування, що на її думку свідчить про наявність підстав для поновлення пропущеного процесуального строку.
Проте, вказані обставини не можуть слугувати підставами для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки 26 квітня 2024 року ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні та надавала пояснення, про що зазначено в постанові суду. Відтак, ОСОБА_1 була обізнана про прийняту суддею постанову, а також з порядком та строками її оскарження.
Вказані обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про наявність на стороні апелянта сукупності передумов, які вочевидь не створювали перепон для особи у реалізації права на захист, шляхом своєчасного подання апеляційної скарги.
Дата отримання копії судового рішення - не є тими обставинами, що змінюють порядок перебігу строку на апеляційне оскарження для ОСОБА_1 , а тому ці обставини не можуть бути визнані у якості поважної причини пропуску строку на апеляційне оскарження.
Отже, відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 квітня 2024 року є день її проголошення, а не отримання її копії і будь-яких підстав вважати, що такий строк ОСОБА_1 пропущено з поважних причин - немає.
Сама собою вказівка щодо наявності поважних причини для поновлення строку для апеляційного оскарження, не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження.
Апеляційний суд зауважує, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.
Сукупність указаних обставин свідчать про відсутність об`єктивних обставин, які б безумовно свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а відтак і слугували підставами для задоволення клопотання.
Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить.
На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апелянт не довів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і підстав для його поновлення не знаходить, у зв`язку з чим у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду від 26 квітня 2024 року слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП слід повернути особі, яка її подала.
Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 294 КупАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 квітня 2024 року, відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Апеляційну скаргу разом із доданими матеріалами повернути апелянту.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага