ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/10/24  Номер провадження 33/814/538/24	Головуючий у 1-й інстанції Сиволап Д. С.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,
при секретарі Філоненко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 15 лютого 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , кулеметника 4 взводу охорони військової частини НОМЕР_1 ,-
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Шишацького районного суду Полтавської області від 15 лютого 2024 року,  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , кулеметника 4 взводу охорони військової частини  НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3.ст. 172-20 КУпАП за те, що він 16 грудня 2023 року о 16.50 год в умовах військового стану знаходився на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» та відповідно до висновку лікаря № 2373 від 16 грудня 2023 року, ОСОБА_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погодившись із постановою судді Шишацького районного суду Полтавської області від 15 лютого 2024 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити.
Апеляційна скарга обґрунтовується відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просив розгляд справи проводити за його відсутності. 
Мотиви суду 
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду.
У відповідності до ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
З протоколу Т0930 №696 про військове адміністративне правопорушення від 17 грудня 2023 року, вбачається, що 16 грудня 2023 року о 16:50 год. солдат ОСОБА_1 в умовах військового стану, перебував у розташуванні свого підрозділу на території військової частини № НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до висновку лікаря КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» № 2373 від 16 грудня 2023 року, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, таким чином солдат ОСОБА_1 в умовах військового стану перебував у розташуванні свого підрозділу на території військової частини № НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння в стані алкогольного сп`яніння, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.
Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол Т0930 № 696 про військове адміністративне правопорушення від 17 грудня 2023 року в якому викладені обставини вчинення правопорушення та зі змістом якого під підпис ознайомлений скаржник і в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено «Винен»; висновок лікаря КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» № 2373 від 16 грудня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння; доповідь командира 4 взводу охорони -старшого сержанта ОСОБА_2 ; рапорт головного сержанта 4 взводу охорони – молодшого сержанта ОСОБА_3 ; рапорт кухара 4 взводу охорони – солдата ОСОБА_4 .
Оцінивши в сукупності зазначені докази, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, тобто перебування військовослужбовця на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння в період воєнного стану. 
Відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає зокрема у випадку появи військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, та яких протягом року було піддано адміністративному стягненню, або в умовах особливого періоду.
Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, зафіксованого в протоколі про військове адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою, котре полягає у перебуванні особи - військовослужбовця в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини в умовах воєнного часу.
Натомість, доводи апелянта про порушення порядку проведення медичного огляду не впливають на висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.
З протоколу Т0930 № 696 про військове адміністративне правопорушення від 17 грудня 2023 року вбачається, що 16 грудня 2023 року о 16-50 год. солдат ОСОБА_1 перебував у розташуванні свого підрозділу у військовій частині НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до висновку лікаря КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» » № 2373 від 16 грудня 2023 року, ОСОБА_1 пройшов огляд, 16 грудня 2023 року, о 19-54 год, що є незначним порушенням проміжку часу передбаченого в ч.4 ст. 266 КУпАП. Окрім того, апеляційний суд, бере до уваги ту обставину, що заклад охорони здоров`я в якому солдат ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння є віддаленим від місця розташування підрозділу в якому проходив службу солдат ОСОБА_1 , оскільки їхня відстань один від одного становить більж ніж 90 км, що суттєво впливає на доставку особи та проходження нею огляду. 
Більше того, матеріали справи не містять жодних зауважень ОСОБА_1 щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Також апеляційний суд бере до уваги доповідь командира 4 взводу охорони старшого сержанта – ОСОБА_2 з якої вбачається, що саме ним 16 грудня 2023 року о 16.50 год. було виявлено у солдата ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, після чого ОСОБА_1 було доставлено до закладу охорони здоров`я та проведено медичний огляд у присутності молодшого сержанта - ОСОБА_3 та солдата ОСОБА_4 . Відповідно до висновку лікаря №2373 від 16 грудня 2023 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. 
Так, відповідно до рапортів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 знаходився у місці дислокації з ознаками алкогольного сп`янння, огляд ОСОБА_1 було проведено в їхній присутності та в присутності старшого сержанта ОСОБА_2 , результати огляду підтвердили стан алкогольного сп`яніння.
Доводи  ОСОБА_1 , що в матеріалах справи відсутнє письмове направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, а форма висновку щодо результату медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2373 від 16 грудня 2023 року, не відповідає встановленій формі визначеної додатком 4 Наказу №1452 є слушними, проте вони жодним чином не впливають на факт вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення та не спростовують висновків суду, щодо перебування  ОСОБА_1  на території військової частини в умовах воєнного часу в стані алкогольного сп`яніння.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Апеляційний суд зазначає, що докази вчинення правопорушення ОСОБА_1 які покладені суддею в основу постанови, були отримані з дотриманням вимог законодавства і суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21.01.1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент. 
У свою чергу, стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.
Судове рішення є належним чином мотивованим та таким, що відповідає вимогам ст.283 КУпАП.
Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ПОСТАНОВИВ:
Постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 15 лютого 2024 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Полтавського апеляційного суду                                           О.О. Панченко