УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 червня 2024 року
м. Київ
 
справа № 161/5897/24
провадження № 51-2918 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , яка брала участь під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Волинського апеляційного суду від 05 квітня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
 
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області                   від 01 квітня 2024 року частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_5         в інтересах ТОВ «Компанія Вуд-пром» та скасовано арешт з майна, в частині права зберігання, а саме з деревини орієнтовно 850 колод (кругляк) породи «дуб» довжиною від 2,5 до 4 метрів, діаметром від 0,30 до 1,2 метри, об`ємом 400 метрів кубічних, які виявлені та вилучені 07 вересня 2023 року в ході проведення огляду місця події в           с. Озютичі на території 26 кварталу виділ 9-10 Губинського лісництва філії «Володимир-Волинське лісове господарство» ДП «Ліси України», а також деревини          20 колод (кругляк) породи «дуб» від 3 до 3,6 метрів, діаметром від 40 до 66 см, які виявлені 22 вересня 2023 року в ході проведення огляду речових доказів, на які накладено арешт, в с. Озютичі на території 26 кварталу виділ 9-10 Губинського лісництва філії «Володимир-Волинське лісове господарство» ДП «Ліси України», без права на відчуження та користування.
Постановлено зобов`язати слідчого та/або процесуального керівника в кримінальному провадженні №12023030590000442 від 25 липня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 365 та частиною 4 статті 246 Кримінального кодексу України, повернути вищезазначену деревину представнику ТОВ «Компанія Вуд-пром» на відповідальне зберігання під письмову розписку.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 05 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської областівід 01 квітня 2024 року, оскільки зазначена ухвала слідчого судді оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування вказаної ухвали апеляційного суду. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Зазначає, що докази, які отримані в ході проведення досудового розслідування, у своїй сукупності підтверджують незаконність походження деревини та правомірність накладення арешту на неї як на речовий доказ у кримінальному провадженні. Вказує на те, що при постановленні ухвали від 01 квітня 2024 року слідчим суддею, в порушення вимог статті 370 Кримінального процесуального кодексу України          (далі - КПК), не враховано докази та не надано їм належної оцінки, а в ухвалі не наведено достатніх мотивів та підстав, які свідчать про те, що наразі відпала необхідність у арешті майна в частині його зберігання. Акцентує увагу на тому, що передача речових доказів на зберігання може призвести до їх втрати, пошкодження, знищення тощо.
Вважає, що оскільки вищевказані предмети є доказом вчинення кримінального правопорушення, будь-які підстави для скасування накладеного арешту на вилучену деревину, у тому числі частково, відсутні.
Посилається на правову правової позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі           від 23 січня 2024 року у справі № 569/19829/21, відповідно до якої ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або про відмову у такому скасуванні призводить до таких же правових наслідків, як і ухвала про арешт майна або відмову в арешті майна, тому положення пункту 9 частини 1 статті 309 у їх взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК передбачають право на апеляційне оскарження не лише ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а також і ухвали про скасування або про відмову у скасуванні арешту майна.
Тому, на думку прокурора, за наявності підстав для перегляду рішення суду першої інстанції по суті, апеляційний суд відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора в порушення вимог частини 4 статті 399 КПК.
При цьому, вказує на те, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора, не дотримався вимог статей 422, 392, 309, 399 КПК, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки таке порушення перешкодило цьому суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Статтею174 КПК передбачено право визначеного кола осіб заявити клопотання про скасування арешту майна, яке на стадії досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
Так, стаття 309 КПК містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали від 05 квітня 2024 року, апеляційний суд правильно встановив, що ухвала слідчого судді про скасування арешту майна не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.
Вказане узгоджується з висновком, який міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 травня 2024 року (справа 712/191/23), відповідно до якого ухвали слідчого судді про відмову в скасуванні арешту майна, а також про повне або часткове скасування арешту майна відповідно до положень пункту 9 частини 1 статті 309 КПК у взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПКапеляційному оскарженню не підлягають.
Водночас посилання прокурора на постанову Верховного Суду від 23 січня 2024 року  є нерелевантним.
Згідно з частиною 4 статті 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою прокурора слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись пунктом 2 частиною 2 статті 428 КПК, Суд
 
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 , яка брала участь під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Волинського апеляційного суду від 05 квітня          2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                               ОСОБА_3