ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року	Львів	Справа № 300/2037/22 пров. № А/857/10348/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року (судді Панікара І.В., ухвалену у порядку письмового провадження в м. Івано-Франківськ) у справі №300/2037/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2023 в справі № 300/2037/22, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2024 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо застосування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат.
Вказане рішення суду набрало законної сили 30.01.2023.
31.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в порядку статті 383 КАС України, щодо невиконання рішення суду від 06.10.2022 року в адміністративній справі № 300/2037/22. Заява вмотивована тим, що даним рішенням зобов`язано відповідача здійснювати перерахунок пенсії в повному розмірі, однак, на думку позивача, грошові кошти не виплачені, не нараховано доплату відповідно до постанови КМУ за № 713 з 01.07.2021 по 28.03.2023, водночас, з березня 2023 року знову застосовані обмеження до перерахунку пенсії. Позивач вказує, що з 01.04.2021 по 30.06.2021 пенсія нараховано не вірно, без урахування рішення по справі № 300/386/22 та суми виплати пенсії вказаної у листі ПФУ від 28.10.2022, яка мала складати 20494,07 грн. 
Окремою ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України у справі № 300/2037/22 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неналежного виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 по справі № 300/2037/22 в частині обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром за період з липня 2021 по травень 2022 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вжити заходи щодо усунення порушень статті 129-1 Конституції України та статті 370 КАС України, що призвели до неповного виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 по справі № 300/2037/22 нездійснення перерахунку та виплату пенсії за період з липня 2021 по травень 2022 року без застосування обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області тридцятиденний строк для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 у справі № 300/2037/22. Копію ухвали направлено позивачу до відома, а до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 у справі № 300/2037/22.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 31.07.2023 №5602/23 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання рішення суду від 06.10.2022 у справі №300/2037/22 - відмовлено. 
01.04.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на адресу суду надійшов звіт щодо виконання окремої ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 та докази про виконання рішення суду. На підтвердження виконання вимог окремої ухвали відповідачем надано протоколи перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, з 01.07.2021, з 01.12.2021, з 01.03.2022, з 01.05.2022, зі змісту яких судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області здійснило проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з липня 2021 по травень 2022 року без застосування обмеження її максимальним розміром. Окрім того, відповідачем надано розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 0901003330 ОСОБА_1 , відповідно до якого в період з березня 2022 року по травень 2022 року позивачу здійснено донарахування суми пенсії в розмірі 3462,21 грн.
Оскаржуваною ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про виконання окремої ухвали суду від 29.02.2024 по справі № 3000/2037/22. 
З цією ухвалою суду не погодилася позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та допустив істотне порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, а тому ухвала суду підлягає скасуванню відхиливши звіт про виконання окремої ухвали від 29.02.2024 по справі №300/2037/22. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Статтею 14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 
Згідно із частиною 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Так, за вимогами статті 382 КАС України підставою для зобов`язання відповідача подати звіт є неподання суб`єктом владних повноважень доказів, які свідчать про повне виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Відповідно до частини 2 статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із частиною 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Тобто, що Кодексом адміністративного судочинства України виокремлено такі види судового контролю за виконанням судового рішення, як, зокрема, подання у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закону №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За приписами пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідного до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).
Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає виконанню на підставі виконавчого листа в порядку, встановленому Законом №1404-VIII.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до частини 6 статті 26 Закону №1404-VIII при виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.
У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за ст. 382 Кримінального кодексу України.
Положеннями статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що 01.04.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на адресу суду надійшов звіт щодо виконання окремої ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 та докази про виконання рішення суду.
На підтвердження виконання вимог окремої ухвали відповідачем надано протоколи перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, з 01.07.2021, з 01.12.2021, з 01.03.2022, з 01.05.2022, зі змісту яких судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області здійснило проведення перерахунку пенсії позивачу з липня 2021 по травень 2022 року без застосування обмеження її максимальним розміром.
У лютому 2023 році ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, виплату забезпечено з 01.03.2023 в сумі 20551,31 грн., Доплату за період з 01.04.2019 по 30.06.2021 в сумі 63454,77 грн. включено в реєстр, виплата за яким буде проведено при наявності фінансування з Державного бюджету , що підтверджує відзив на апеляційну скаргу поданого до апеляційного суду.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень – коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Суд наголошує, що під час розгляду клопотання позивача в порядку статті 383 КАС України, на основі якого винесено окрему ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.02.2024, судом було встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром за певну частину спірного періоду, а саме з квітня 2019 року по червень 2021 року, однак щодо решти періоду, а саме з липня 2021 року по травень 2022 року, відповідач не надав доказів виконання рішення від 06.10.2022 по справі № 300/2037/22, при цьому, не вказав на обґрунтування причин його не виконання.
Окремою ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 вказано, що період з липня 2021 року по травень 2022 року, відповідач не здійснив такого перерахунку та не надав обґрунтування причин його проведення, що на думку колегії суддів і не доведено у звіті, який надійшов до суду першої інстанції без аналізу всієї справи яка була в апеляційному суді.
За вказаних обставин колегія суддів констатує, що в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2023 в справі № 300/2037/22 в повному обсязі про що було зазначено в окремій ухвалі.
Вищевказані обставини є істотними для вирішення питання про виконання/невиконання відповідачем у повному обсязі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2023 в справі № 300/2037/22 та мають значення для правильного вирішення справи, однак не були з`ясовані судом першої інстанції під час розгляду справи з урахуванням всіх матеріалів справи як встановлено апеляційним судом.
Відтак, на думку колегії суддів, за неповного з`ясування обставин справи, що мають значення для її розгляду, висновок суду першої інстанції про виконання відповідачем рішення суду від 06.10.2023 в справі № 300/2037/22 є передчасним.
Апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали було неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу скасувати, ухвалити нову постанову, якою відмовити у прийнятті звіту відповідача та надати строк для подання звіту про виконання судового рішення в повному обсязі до суду першої інстанції.
Підстав для розподілу судових витрат у апеляційного суду немає.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 328, 370, 383 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково. 
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року у справі №300/2037/22 – скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про виконання окремої ухвали суду від 29.02.2024 по справі № 300/2037/22 - відмовити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду звіт про виконання у повному обсязі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2023 в справі № 300/2037/22 у місячний строк з моменту набрання законної сили вказаної постанови апеляційного суду. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується. 

                  Головуючий суддя                                        Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                              Р.Й. Коваль

                                                                                          В.В. Гуляк

Повний текст постанови складено 28.05.2024