УХВАЛА
 
18 червня 2024 року
м. Київ
справа № 761/27478/22
провадження № 51-2716 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого        ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року щодо останнього,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 27 травня 2024 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.
Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховним Судом було констатовано порушення вимог п. 4, 5 ч. 2 та ч. 5 ст. 427 КПК України, при цьому роз`яснено порядок усунення зазначених в ухвалі недоліків.
У межах наданого судом строку захисник надав уточнену касаційну скаргу, проте зазначених у вказаній ухвалі недоліків в повному обсязі не усунув.
Як слідує зі змісту касаційної скарги, у її вступній частині зазначено, що скарга подана на ухвалу суду апеляційної інстанції, при цьому в обґрунтування ОСОБА_4 наводить доводи щодо незаконності як вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2023 року, так і ухвали Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року, натомість вимогу порушує лише щодо ухвали апеляційного суду, чим допускає істотних суперечностей, які не дозволяють Суду визначити предмет та межі касаційного розгляду.
Окрім того, захисник повторно оскаржує рішення суду апеляційної інстанції, зокрема, з підстави невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, посилаючись при цьому на неповноту судового розгляду, до того ж фактично не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, яким надає власну оцінку, відмінну від оцінки наданої судом, у тому числі на предмет достовірності, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Разом з цим, заявляючи вимогу про скасування ухвали апеляційного суду, захисник не зазначає, яких саме порушень допустив суд апеляційної інстанції в аспекті положень статей 404, 405 КПК України, та не вказує, які конкретно доводи апеляційних скарг сторони захисту, в порушення ст. 419 цього Кодексу, вказаний суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 .
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу захисника з усіма доданими до неї матеріалами.
Повертаючи касаційну скаргу, Суд роз`яснює, що її повернення не позбавляє права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, в межах строку на касаційне оскарження.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року щодо останнього повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1                              ОСОБА_2                           ОСОБА_3