ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

14 травня 2024 року 	м.Суми	

Справа №592/14213/20 
Номер провадження 22-ц/816/487/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Рунова В. Ю. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.,

у присутності:
представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Муйдінова Радіона Мукумовича, , 
відповідача – ОСОБА_2 , 
представника Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Мазурова Антона Валерійовича ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Муйдіновим Родіоном Мукумовичем, 
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 жовтня 2023 року у складі судді Литовченка О.В., ухваленого в м. Суми, повний текст якого виготовлено 10 листопада 2023 року, 
в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , Північна регіональна філія Державного підприємства «УкрДАГП», про визнання недійсним рішень, скасування державної реєстрації земельної ділянки, державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:
У грудні 2020 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Муйдінова Р.М., звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила: визнати недійсним рішення Сумської міської ради від 22 лютого 2017 року № 1759-МР «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок учасникам АТО», яким наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою, АДРЕСА_1 ; визнати недійсним рішення Сумської міської ради від 04 квітня 2018 року № 3268- МР «Про надання земельної ділянки у власність учаснику АТО ОСОБА_2 за адресою, АДРЕСА_1 », яким затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надана у власність ОСОБА_2 земельна ділянка за адресою, АДРЕСА_1 , площею 0,0746 га, кадастровий номер 5910136600:17:018:0004; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,0746 га, кадастровий номер 5910136600:17:018:0004, яка знаходиться за адресою, АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0746 га, кадастровий номер 5910136600:17:018:0004, яка знаходиться за адресою, АДРЕСА_1 та. яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 .
Позов мотивовано тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 липня 1996 року вона набула право власності на 1/2 частини житлового будинку, який розташований за адресою, АДРЕСА_1 . Інша частина цього домоволодіння належить на праві власності ОСОБА_4 (після укладення шлюбу – ОСОБА_5 ) на підставі договору дарування від 12 листопада 2009 року.
У 2014 році між нею та ОСОБА_4 був укладений договір поділу будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 і з 09 жовтня 2014 року право спільної часткової власності на цей будинок припинилось. Рішенням СМР від 16 грудня 2014 року, виділеній їй частині домоволодіння присвоєно адресу: АДРЕСА_2 .
У липні 2018 року з метою приватизації земельної ділянки, яка знаходиться у її користуванні, вона звернулась до Сумського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру з метою складання документації із землеустрою. У результаті землевпорядних робіт, працівниками Сумського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру було встановлено, що частина цієї земельної ділянки яка знаходиться у її та ОСОБА_4 користуванні, передана у власність ОСОБА_2 .
Вважаючи такі дії порушенням її прав звернулась до Сумської місцевої прокуратури і 27 вересня 2018 року за результатом перевірки звернення від Головного управління Держгеокадастру у Сумській області отримала відповідь № 10-18-0.45-6939/2-18 про те, що рішенням Сумської міської ради від 04 квітня 2018 року № 3268-МР земельна ділянка з кадастровим номером 5910136600:17:018:0004 площею 0,0746 га надана у власність ОСОБА_2 і яка частково накладається на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 яка знаходилась у її користуванні та користуванні ОСОБА_6 , яка була попереднім співвласником цього будинку.
Вказує на те, що рішеннями Сумської міської ради від 22 лютого 2017 року № 1759-МР та від 04 квітня 2018 року № 3268-МР ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку площею 0,0746 га за рахунок земельної ділянки площею 0.0225 га, яка увійшла до складу її плану садибної ділянки, за адресою, АДРЕСА_2 без її згоди та за рахунок земельної ділянки площею 0,0375, яка перебувала у користуванні ОСОБА_7 від загальної площі земельної ділянки 0,06 га, яка була надана у користування ще у 1997 році.
Вважає, що формування земельної ділянки за кадастровим номером 59101:36600:17:018:0004, та її державна реєстрація у Державному земельному кадастрі здійснені з порушенням вимог статей 198 ЗК України й Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Будучи незгодним із вказаними судовими рішеннями,  ОСОБА_1 , діючи через свого представника – адвоката Муйдінова Р.М., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на  неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи,  невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги надані докази, яким підтверджується, що у їх з ОСОБА_6 спільному користуванні перебувала земельна ділянка площею 0,1990 за адресою: АДРЕСА_1 . Звертає увагу на те, що право тимчасового користування земельною ділянкою площею 0.06 га (0,0225 га у неї та 0,0375 га у ОСОБА_6 ), відповідно до п. 7 Перехідних положень ЗК України було збережено. У визначеному законом порядку її право землекористування на вказану земельну ділянку не було припинено. 
Вказує на те, що Сумська міська рада не заперечує, що до складу земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_2 , увійшла частина земельної ділянки, що була передана у користування співвласникам домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . 
Посилаючись на те, що вона користувалася спірною земельною ділянкою з 1998 року та мала законні сподівання на її приватизацію, натомість Сумська міська рада протиправно вилучила та передала земельну ділянку у власність ОСОБА_2 , вважає, що було допущено непропорційне втручання у її право на мирне володіння та користування майном, що підлягає захисту в судовому порядку. 
Головний управлінням Держгеокадастру подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить його залишити без змін, а доводи апеляційної скарги залишити без задоволення. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 та представника відповідача ГУ Держгеокадастру у Сумській області, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 липня 1996 року була співвласником 1/2 частини житлового будинку, який розташований за адресою, АДРЕСА_1 на земельній ділянці, площею 1167 кв.м. (т.1, а.с. 12).
Іншим співвласником 1/2 частини вказаного житлового будинку, на час набуття права власності позивачем, була ОСОБА_6 . 
Рішенням Сумської міської ради від 26 листопада 1997 року «Про вилучення та надання земельних ділянок громадянам» вилучено земельну ділянку у гр. ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 площею 0,06 га за заявою. Надано земельні ділянки громадянам згідно додатку. Зазначено, що до зайняття земельних ділянок приступити після одержання документів, що посвідчують право власності або право користування ними (т.1, а.с. 25). 
Згідно додатку до даного рішення земельна ділянка площею 0,06 га за адресою АДРЕСА_1 за рахунок земель загального користування, сіножаті надана ОСОБА_6 в тимчасове користування на 5 років (т.1, а.с 109).
Рішенням Сумської міської ради від 24 червня 1998 року «Про вилучення, зміну меж та надання земельних ділянок» внесено зміни до рішення Сумської міської ради від 26 листопада 1997 року «Про вилучення та надання земельних ділянок громадянам», а саме: в графі 2 пункту 2 додатку замість слів « ОСОБА_6 » записати слова « ОСОБА_6 , ОСОБА_1 » (т.1, а.с. 27).
20 листопада 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (після укладення шлюбу – ОСОБА_10 ) укладено договір дарування частки житлового будинку, відповідно до якого ОСОБА_4 набула право власності на частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , які розташовані на земельній ділянці Сумської міської ради. Відчужувана за даним договором частина домоволодіння належала ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 09 червня 2003 року (т.1, а.с. 139). 
09 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (після укладення шлюбу – ОСОБА_5 ) укладено договір поділу будинку, який розташований за адресою, АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого право спільної часткової власності на це домоволодіння було припинено (т.1, а.с. 13-14). 
16 грудня 2014 року рішенням СМР новоствореним об`єктам нерухомого майна були присвоєні поштові адреси, так належному на праві власності позивачу будинку присвоєно адресу: АДРЕСА_2 .
03 серпня 2016 року ОСОБА_2 , як учасником АТО, інвалідом війни 2 групи, ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії подано заяву до Сумської міської ради щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,1000 га. (т.1, а.с. 42). 
Рішенням Сумської міської ради від 22 лютого 2017 року № 1759-МР «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок учасникам АТО», враховуючи звернення громадян, учасників АТО, надані документи, відповідно до протоколів засідань постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин, природокористування та екології Сумської міської ради від 06жовтня 2016 року № 42, від 19 січня 2017 року № 56, від 16 лютого 2017 року № 6 вирішено надати дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян, учасникам АТО для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд згідно з додатком (т.1, а.с. 43). 
Відповідно до додатку до даного рішення п. 2 ОСОБА_2 (протокол координаційної ради учасників АТО № 34 від 02 лютого 2017 року) надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови за адресою АДРЕСА_1 площею 0,1000 у власність (т.1, а.с. 43).
На виконання зазначеного рішення ФОП ОСОБА_11 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , цільове призначення у відповідності з КВЦПЗ 02.01 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , умови відведення – у приватну власність (т1, а.с. 40-59).
Відповідно до проекту площа земельної ділянки 0,0746 га. Опис меж суміжних землевласників (землекористувачів): від А до Б землі житлової та громадської забудови Сумської міської ради, комунальна власність, кад. № не надавався; від Б до В земельна ділянка АДРЕСА_4 , кад № 5910136600:17:018:0024; від В до Г земельна ділянка АДРЕСА_4 , власник ОСОБА_12 , кад № 5910136600:17:018:0023; від Г до А землі загального користування ( АДРЕСА_4 ), комунальна власність, кад. № не надавався.
Акт прийомки передачі межових знаків на зберігання підписано суміжними землекористувачами ОСОБА_13 , ОСОБА_12 (т.1, а.с.48). 
09 лютого 2018 року відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 5910136600:17:018:0004 внесені до Державного земельного кадастру на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , учаснику АТО, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т.1, а.с. 35).
Рішенням від 04 квітня 2018 року № 3268-МР Сумської міської ради «Про надання земельної ділянки у власність учаснику АТО ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 », затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати у власність ОСОБА_2 (2261411897) земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0746 га, кадастровий номер 5910136600:17:018:0004 (протокол координаційної ради учасників АТО від 02.02.2017 № 34). Категорія та функціональне призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови Сумської міської ради для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т.1, а.с. 59).
На дану земельну ділянку з кадастровим номером 5910136600:17:018:0004 розташовану за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване право приватної власності за ОСОБА_2 про що вчинено запис в реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 19 квітня 2018 року за номером 25838378 (т.1, а.с. 34).
Згідно даних Державного земельного кадастру перетини спірної земельної ділянки з суміжними земельними ділянками - відсутні.
Відповідно до висновку експерта № 571/92 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи відповідно до ухвали суду від 17 березня 2021 року, складеного 31 січня 2023 року судовим експертом Таранець В.М. Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Сумського відділення, проведеним дослідженням, у межах наданих матеріалів, встановлено наступне: - загальна площа земельних ділянок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_5 Березня, 11, АДРЕСА_1 і які огороджені парканами по всій території, фактично складає 0,2312 га (додаток 2), в тому числі: - 0,0780 га - площа земельної ділянки, яка огороджена парканами, за адресою: АДРЕСА_2 ; - 0,1232 га - площа земельної ділянки, яка огороджена парканами, за адресою: АДРЕСА_1 та частина за адресою АДРЕСА_1 ; - 0,0297 га - площа земельної ділянки, яка огороджена парканами за адресою: АДРЕСА_1 (частина); - загальна площа земельних ділянок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_5 Березня, 11, АДРЕСА_1 , з врахуванням меж земельних ділянок з кадастровими номерами 5910136600:17:018:0004, 5910136600:17:018:0009, зареєстрованих у Державному земельному кадастрі, відповідно до даних матеріалів Північної регіональної філії ДП «УкрДАГП» (файл 500_8 Березня кад_друк.dmf), складає 0,2299 га (додаток 3), в тому числі: - 0,0761 га - площа земельної ділянки, яка огороджена парканами, за адресою АДРЕСА_2 ; - 0,0792 га - площа земельної ділянки з кадастровим номером 5910136600:17:018:0009, за адресою АДРЕСА_1 ; - 0,0746 га - площа земельної ділянки з кадастровим номером 5910136600:17:018:0004, за адресою АДРЕСА_1 (фактично розділена парканом на земельні ділянки площами: 0,0443 га (біля подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 ) та 0,0303 га (південний схід ділянки).
Відповісти на питання: «чи є накладання земельної ділянки кадастровий номер 5910136600:17:018:0004, яка знаходиться за адресою, АДРЕСА_1 на земельну ділянку, яка знаходиться на території будинків по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 і яка огороджена парканом по всій території цих будинків», не видається за можливе, оскільки дані обмінного файлу 5910136600170180004.xml представлені у системі координат СК-63, а надані на дослідження результати топографо-геодезичного знімання представлені в умовній системі координат. 
З врахуванням даних матеріалів Північної регіональної філії ДП «УкрДАГП» проведеним дослідженням встановлено наступне: - межа земельної ділянки з кадастровим номером 5910136600:17:018:0004 перетинає межі фактичного використання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 і яка огороджена парканом (додаток 5). Розмір перетину 10,84 м - 0,70 м - 1,49 м - 6,36 м - 3,01 м; площа перетину - 0,0007 га. - межа земельної ділянки з кадастровим номером 5910136600:17:018:0004 перетинає межу території фактичного використання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 і яка огороджена парканом (додаток 6). Розмір перетину 4,49 м - 0,91 м - 7,29 м - 11,95 м - 3,01 м - 6,36 м - 1,49 м - 0,70 м - 12,58 м-0,94 м- 1,12 м- 10,61 м- 13,42 м-7,50 м- 10,65 м-0,85 м-5,31 м; площа перетину - 0,0430 га (т.2, а.с. 40-57).
Згідно висновку експерта № 17 за результатами проведення судовим експертом ОСОБА_14 судової земельної-технічної експертизи від 21 серпня 2023 року, складеного відповідно до ухвали суду від 16 травня 2023 року. Відповідно до Матеріали топографо-геодезичної зйомки земельних ділянок по вул. 8-го Березня, №11, №11/1 та №11А де за результатами камерального опрацювання даних зйомки складено плани в паперовому вигляді та електронному вигляді (Диск CD-R-1) (масштаб 1:500, формат файлів dmf.) станом на 2021 рік, розроблений спеціалістами Північної регіональної філії ДП «УкрДАГП» та додатку 2 первинної земельно-технічної експертизи № 571/92, де відповідна площа зазначена жовтим та блакитним кольором. Такім чином, площа земельної ділянки за адресою АДРЕСА_6 складає 0,2015га (0,0780га (блакитного кольору) + 0,1235га (жовтого кольору). Графічно схему площі земельної ділянки за адресою АДРЕСА_6 , відображено в додаток №1.
Визначити чи є накладення земельної ділянки, площею 0,0746 га, кадастровий номер 5910136600:17:018:0004 цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить на праві власності ОСОБА_2 та зареєстрована на садибу за адресою АДРЕСА_1 , на земельну ділянку садиби за адресою АДРЕСА_1 , АДРЕСА_7 площею визначеною по першому питанню, експерту не видається за можливо.
З врахуванням даних матеріалів топографо-геодезичної зйомки земельних ділянок по АДРЕСА_8 та №11 А., розроблені спеціалістами Північної регіональної філії ДП «УкрДАГП» встановлено, що контури меж земельної ділянки, площею 0,0746 га, кадастровий номер 5910136600:17:018:0004 цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить на праві власності ОСОБА_2 та зареєстрована на садибу за адресою АДРЕСА_1 накладається (перетинає) на земельну ділянку садиб за адресою АДРЕСА_1 , АДРЕСА_7 з загальною площею 0,2015га визначеною по першому питанню.
Площа накладання (перетину) відображена додатку 2 жовтим кольором складає 0,0437 га (437м2) Периметр накладання (перетину) складає 98,49м з лінійними розмірами: 4,47м - 0,91м - 7,29м - 35,38м - 2,05м - 10,61м - 13,4м - 7,54м - 10,62м - 0,85м - 5,3м - 0,07м (т.2, а.с. 233-257). 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інтонації виходив з того, що земельна ділянка позивача є не сформованою, так як межі такої земельної ділянки в натурі (на місцевість) не виносилися, земельно-технічна документація на неї не складалася. Тому визнав твердження позивача про те, що спірна земельна ділянка надана за рахунок земельної ділянки, яка знаходиться у неї в користуванні, безпідставними.
Дослідивши зібрані по справі докази, суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність у позивача порушеного права, позов заявлено передчасно, оскільки позивачем не надано доказів про те, яким саме чином діями відповідачів порушено право позивача. Сумська міська рада діяла в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений законодавством.
Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають вимогам закону та обставинам справи. 
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст. 4 ЦПК України).
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.
Таким чином, лише порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Як неодноразово звертав увагу Верховний Суд, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 , як на підставу для визнання незаконним та скасування рішення Сумської міської ради від 04 квітня 2018 року, вказувала на те, що до складу переданої у власність ОСОБА_2 земельної ділянки за кадастровим номером 5910136600:17:018:0004 площею 0,0746 га увійшла земельна ділянка, яка рішенням Сумської міської ради від 26 листопада 1997 року, з урахуванням змін внесених рішенням від 24 червня 1998 року, була надана у користування власникам домоволодіння АДРЕСА_9 . 
За змістом ст. 7 ЗК України від 18 грудня 1990 року користування землею може бути постійним або тимчасовим.
Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. 
Тимчасове користування землею може бути короткостроковим - до трьох років і довгостроковим - від трьох до двадцяти п`яти років. У разі виробничої необхідності ці строки може бути продовжено на період, що не перевищує одного строку відповідно короткострокового або довгострокового тимчасового користування. 
Відповідно до ст. 22 ЗК України від 18 грудня 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.
Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. 
Крім того, у рішенні від 26 листопада 1997 року «Про вилучення та надання земельних ділянок громадянам» Сумською міською радою зазначено про те, що до зайняття земельних ділянок приступити після одержання документів, що посвідчують право власності або право користування ними.
Проте, як встановлено судом першої інстанції та не спростовується позивачем в доводах апеляційної скарги, межі наданої ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у тимчасове користування земельної ділянки, площею 0,06 га земельними організаціями не визначалися. 
Крім того, право користування вказаною земельною ділянкою було припинено у 2002 році, оскільки відповідно до списку громадян, яким надається земельна ділянки, що є додатком до рішення Сумської міської ради від 26 листопада 1997 року, земельна ділянка була надана на строк 5 років. Про продовження строків користування чи передання цієї земельної ділянки у постійне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_6 до Сумської міської ради не зверталися. 
Пунктом 7 Перехідних положень ЗК України (в редакції, що діяла станом на 2002 рік) визначено, що громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. 
Тобто, вказаною нормою передбачено збереження прав користування земельною ділянкою, що виникли до набрання чинності 01 січня 2002 року ЗК УК України від 25 жовтня 2001 року на тих же умовах, а тому доводи апеляційної скарги про виникнення у позивача безстрокового права користування зазначеною земельною ділянкою є помилковими. 
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 липня 1996 року, вказане домоволодіння, на час набуття ОСОБА_1 права власності на його частини, було розміщено на земельній ділянці, площею 1167 кв.м. 
Згідно із планом присадибної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 від 29 січня 1998 року, загальна площа ділянки за фактичним користуванням становила 1990 кв.м. Однак, позивачем не було доведено на доказах, що земельна ділянка у зазначеному розмірі, у встановленому законом порядку була надана власникам цього домоволодіння у користування. 
Обгородження позивачем певної частини земельної ділянки парканом, не свідчить про набуття нею прав на цю земельну ділянку. 
Колегія суддів звертає увагу і на позицію ОСОБА_15 , як власника будинку АДРЕСА_9 , яка у поданому відзиві на позовну заяву вказувала на те, що передання у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки не порушує її права, як землекористувача та власника домоволодіння. 
Крім того, 11 грудня 2020 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 07 грудня 2020 року, розробленої ФОП ОСОБА_16 , ОСОБА_16 до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 5910136600:17:018:0009, площею 0,0792 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 (т.2, а.с. 22). 
12 лютого 2021 року до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_17 на земельну ділянку 5910136600:17:018:0009, площею 0,0792.(т.2, а.с. 20). 
Таким чином, враховуючи те, що межі земельної ділянки, яка перебувала у користуванні ОСОБА_1 не були визначені, сама земельна ділянка, як об`єкт цивільних прав, в порядку визначеному ст. 79-1 ЗК України не була сформована, доказів на підтвердження того, що до складу переданої у власність ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером 5910136600:17:018:0004 увійшла належна на праві користування позивачу земельна ділянка не було надано, а тому суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. 
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття судового рішення про скасування оскарженого рішення суду.        
Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, розглядаючи спір, правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку і ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Муйдіновим Родіоном Мукумовичем, залишити без задоволення. 
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 жовтня 2023 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 14 травня 2024 року.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   В. Ю. Рунов