У Х В А Л А
 
21 травня 2024 року
м. Київ
справа № 569/13339/23
провадження № 61-5487ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., 
Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу прокурора Рівненської обласної прокуратури Рункевич Ірини Вікторівни на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 05 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Рівненської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди та витрат на професійну правничу допомогу,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Рівненської обласної прокуратури та просив стягнути з Державного бюджету України на його користь 555 530,00 грн, з яких: 441 530,00 грн - відшкодування моральної шкоди; 114 000,00 грн - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2023 року позов задоволено.
Стягнено з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 555 530,00 грн, з яких: 441 530,00 грн - відшкодування моральної шкоди; 114 000,00 грн - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 05 березня 2024 року залишено без змін рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2023 року.
05 квітня 2024 року прокурор Рівненської обласної прокуратури Рункевич І. В. засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 05 березня 2024 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 05 березня 2024 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.
Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Предметом позову у справі є відшкодування моральної шкоди в розмірі 441 530,00 грн та 114 000,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу.
Отже, касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до частини першої статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).
Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому судові рішення у справі підлягають касаційному оскарженню.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій не застосували правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19, у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 9221163/18, від 09 червня 2020 року у справі № 466/9758/16, від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18, від 23 листопада 2020 року у справі № 638/7748/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Також, касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2023 року та постанови Рівненського апеляційного суду від 05 березня 2024 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Згідно із частиною першою статті 436 ЦПК Українисуд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку., від 
Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Враховуючи те, що заявник не надав доказів примусового виконання оскаржуваних судових рішень, клопотання про зупинення виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2023 року та постанови Рівненького апеляційного суду від 05 березня 2024 року задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора Рівненської обласної прокуратури Рункевич Ірини Вікторівни на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2023 року та постанову Рівненького апеляційного суду від 05 березня 2024 року.
Витребувати з Рівненського міського суду Рівненської області цивільну справу № 569/133339/23 за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Рівненської обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди та витрат на професійну правничу допомогу.
Відмовити Рівненській обласній прокуратурі в задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2023 року та постанови Рівненького апеляційного суду від 05 березня 2024 року.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                В. М. Ігнатенко
А. С. Олійник
                                                                                                            І. М. Фаловська