ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 травня 2024 року	  м. Одеса	Справа № 916/542/23	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,
при секретарі судового засідання: Мисько І.С.,
за участю представників:
від Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1" – Артем`єва К.М., Кальній Д.П.,
від ОСОБА_1 – Стрельцов Ф.Ф.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023, прийняте суддею Шаратовим Ю.А., м. Одеса, повний текст складено 20.12.2023,
у справі №916/542/23
за позовом: Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1"
до відповідача:  ОСОБА_1 
про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 р. Громадська організація "Гаражне товариство "Портовик-1" звернулася з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила зобов`язати відповідача повернути позивачу документи та майно даної громадської організації, а саме: оригінал чинної редакції статуту Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1"; оригінали касових книг, прибуткових і видаткових ордерів, відомостей про виплату заробітної плати – за період з 2012 року по 2022 рік; оригінали документів фінансової звітності – за період з       2012 року по 2022 рік; оригінали протоколів загальних зборів, конференцій та протоколів правління Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1" – за період з 2012 року по 2022 рік; оригінали актів ревізійної комісії – за період з 2012 року по 2022 рік; оригінали кошторисів доходів і витрат – за період з 2012 року по 2022 рік; оригінали щорічних звітів керівних органів щодо виконання затверджених загальними зборами кошторисів доходів та витрат – за період з 2012 року по 2022 рік; оригінали договірної документації, актів виконаних робіт і наданих послуг – за період з 2012 року по 2022 рік; оригінали вхідної і вихідної кореспонденції, журналів реєстрації вхідної і вихідної документації – за період з 2012 року по 2022 рік; оригінали документації з судово-претензійної роботи – за період з 2012 року по   2022 рік; оригінали штатних розкладів, трудових договорів, наказів, трудових книжок працівників Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1" – за період з 2012 року по 2022 рік; оригінали документів про інвентаризацію майна та коштів Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1" – за період з 2012 року по 2022 рік; оригінали платіжно-розрахункової документації – за період з 2012 року по 2022 рік; круглу печатку Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1"; монофункціональний пристрій (ксерокс, сканер, принтер).
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 16.03.2023 відкрито провадження у справі №916/542/23.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.10.2023 у справі №916/542/23 позов задоволено частково; зобов`язано ОСОБА_1 повернути Громадській організації "Гаражне товариство "Портовик-1" документи та майно даної громадської організації, а саме: оригінал чинної редакції статуту Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1"; оригінали касових книг, прибуткових і видаткових ордерів, відомостей про виплату заробітної плати – за період з 03.08.2021 по 15.08.2022; оригінали документів фінансової звітності – за період з 03.08.2021 по 15.08.2022; оригінали протоколів загальних зборів, конференцій та протоколів правління Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1" – за період з 03.08.2021 по 15.08.2022; оригінали актів ревізійної комісії – за період з 03.08.2021 по 15.08.2022; оригінали кошторисів доходів і  витрат – за період з 03.08.2021 по 15.08.2022; оригінали щорічних звітів керівних органів щодо виконання затверджених загальними зборами кошторисів доходів та витрат – за період з 03.08.2021 по 15.08.2022; оригінали договірної документації, актів виконаних робіт і наданих послуг – за період з 03.08.2021 по 15.08.2022; оригінали вхідної і вихідної кореспонденції, журналів реєстрації вхідної і вихідної документації – за період з 03.08.2021 по 15.08.2022; оригінали документації з судово-претензійної роботи – за період з 03.08.2021 по 15.08.2022; оригінали штатних розкладів, трудових договорів, наказів, трудових книжок працівників Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1" – за період з 03.08.2021 по 15.08.2022; оригінали документів про інвентаризацію майна та коштів Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1" – за період з 03.08.2021 по 15.08.2022; оригінали платіжно-розрахункової документації – за період з 03.08.2021 по 15.08.2022; круглу печатку Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1"; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1" витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684 грн; у задоволенні решти позову відмовлено.
10.10.2023 до суду першої інстанції від Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1" надійшло клопотання про стягнення судових витрат б/н від 09.10.2023 (вх.№35678/23 від 10.10.2023).
Вказана заява мотивована тим, що позивачем у зв`язку з розглядом даної справи в місцевому господарському суді були понесені судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20000 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/542/23 (суддя Шаратов Ю.А.) стягнуто з ОСОБА_1 на користь Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1" витрати на правову допомогу в розмірі 12000 грн.
Дане судове рішення обґрунтоване тим, що, з огляду на особливості предмету спору, нескладність справи, значення розгляду справи для сторін, а також час, витрачений адвокатом позивача на виконання відповідних робіт (надання послуг), з відповідача на користь Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1" підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12000 грн 
Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/542/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у стягненні на його користь витрат на правничу допомогу за рахунок відповідача у повному обсязі.
Зокрема, в апеляційній скарзі апелянт наголошує на тому, що з наданих позивачем до місцевого господарського суду доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу неможливо встановити, який саме час витрачено адвокатом Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1" на виконання відповідних робіт (надання послуг), у чому полягає складність виконаних робіт (наданих послуг) та яким є обсяг цих робіт (послуг), натомість позивачем були використані вже готові напрацювання колишнього голови правління, які безпідставно видаються за професійну правничу допомогу адвоката. Крім того, скаржник зазначає про відсутність у матеріалах справи доказів проведення позивачем оплати вартості професійної правничої допомоги, яка заявлена ним до стягнення з відповідача, а також доказів на підтвердження того, що кошторисом витрат Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1" на календарний рік взагалі передбачені витрати на правову допомогу.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 23.01.2024 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та в подальшому ухвалою суду від 14.02.2024 призначено справу №916/542/23 для розгляду вищенаведеної апеляційної скарги на 06.03.2024 о 10:15.
Між тим, з огляду на оголошення повітряної тривоги, судове засідання у справі №916/542/23, призначене на 06.03.2024 о 10:15, не відбулося, про що складено відповідну довідку.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 вирішено розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/542/23 поза межами строку, встановленого частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, а також призначену дану справу для розгляду вищенаведеної апеляційної скарги на 25.03.2024 о 10:45.
Однак, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги судове засідання у справі №916/542/23, призначене на 25.03.2024 о 10:45, не відбулося, що підтверджується відповідною довідкою.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 призначено справу №916/542/23 для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у даній справі на 24.04.2024 о 12:00, а протокольною ухвалою суду від 24.04.2024 у судовому засіданні у справі №916/542/23, призначеному для розгляду вказаної апеляційної скарги, було оголошено перерву до 10:15 год 27.05.2024.
У судовому засіданні 27.05.2024 ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав; представники Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1" висловили заперечення проти її задоволення.
Протокольною ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 у справі №916/542/23 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження, викладеного у прохальній частині письмових пояснень б/н від 25.05.2024 (вх.№4078/23/Д5 від 27.05.2024), у зв`язку з відсутністю об`єктивної неможливості розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішення у справі №916/596/23.
Громадська організація "Гаражне товариство "Портовик-1" своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалася, відзив на апеляційну скаргу не надала, що в силу частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення відповідача та представників позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до витягу з договору про надання правової допомоги №15 від 13.04.2023, укладеного між Громадською організацією "Гаражне товариство "Портовик-1" ("Клієнт") та адвокатом Артем`євою Кристиною Миколаївною ("Адвокат"), Адвокат зобов`язується здійснити представництво Клієнта, що вказане у цьому договорі, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору. Безпосередній зміст правничої допомоги Адвоката за цим договором полягає в тому що Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання ("доручення") під час строку дії цього договору здійснити складання процесуальних документів та представництво (представити) Клієнта в судах у справі №916/542/23 (пункт 1 договору про надання правової допомоги №15 від 13.04.2023).
В силу пункту 2 договору про надання правової допомоги №15 від 13.04.2023 Адвокат не має жодних обмежень повноважень на вчинення процесуальних дій, як представник Клієнта, у справі, вказаній у пункті 1 цього договору.
Згідно з пунктами 4.1- 4.3 договору про надання правової допомоги №15 від 13.04.2023 на визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар Адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформлюється актом виконаної роботи до цього договору. Оплата гонорару Клієнтом можлива протягом всього часу надання правової допомоги, але не пізніше отримання рішення (постанови, ухвали) у справі.
У пункті 1 додатку б/н від 13.04.2023 до договору про надання правової допомоги №15 від 13.04.2023 зазначено, що сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання Адвокатом правничої допомоги, вказаної в договорі і визначеної дорученням, у розмірі 20000 грн, а також те, що Клієнт здійснює оплату за прибуття Адвоката у судове засідання (у разі призначення слухання справи у загальному порядку) у розмірі 2000 грн за кожне судове засідання.
За умовами пункту 2 додатку б/н від 13.04.2023 до договору про надання правової допомоги №15 від 13.04.2023 вказаний у пункті 1 цього додатку розмір гонорару (винагороди) за надання правничої допомоги, вказаної у договорі і визначеної дорученням, визначено сторонами з урахуванням складності справи, виходячи із принципів розумності та з урахуванням часу (строку) дії договору, протягом якого доручення підлягає виконанню.
Положеннями пунктів 3, 4 додатку б/н від 13.04.2023 до договору про надання правової допомоги №15 від 13.04.2023 визначено, що виплата гонорару (винагороди) авансом здійснюється у розмірі 5000 грн. Адвокат вправі не приступати до виконання доручення Клієнта за договором до отримання авансу. Сторони передбачають можливість доплати гонорару (винагороди) за позитивний результат у справі, що оформлюється сторонами письмово.
В подальшому між Громадською організацією "Гаражне товариство "Портовик-1" ("Замовник") та адвокатом Артем`євою Кристиною Миколаївною ("Виконавець") підписано без зауважень акти виконаних робіт до договору про надання правової допомоги №15 від 13.04.2023, а саме:
-акт №1 від 04.05.2023, відповідно до якого Виконавець виконав для Замовника роботи на підставі вищенаведеного договору у вигляді ознайомлення зі справою №916/542/23, представництва інтересів в суді першої інстанції, складання заяви та клопотання; гонорар становить 20000 грн без ПДВ, з яких аванс у розмірі 5000 грн був виплачений на момент підписання даного акту;
-акт №2 від 30.05.2023, згідно з яким Виконавець виконав для Замовника роботи на підставі зазначеного договору у вигляді представництва інтересів у суді першої інстанції; гонорар становить 20000 грн без ПДВ, з яких аванс у розмірі 5000 грн був виплачений на момент підписання акту №1 від 04.05.2023, а 15000 грн виплачені при складенні даного акту №2 від 30.05.2023.
Клопотання про відкладення підготовчого засідання, заява про вступ у справу представника, заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотання про стягнення судових витрат, відповідь на відзив та письмові дебати від імені позивача підписані адвокатом Артем`євою Кристиною Миколаївною, яка діяла на підставі ордеру серії ВН №1240070 від 13.04.2023, виданого на представництво даним адвокатом інтересів Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1" у Господарському суді Одеської області.
В судових засіданнях у даній справі, які були проведені місцевим господарським судом, представництво інтересів позивача забезпечувала адвокат Артем`єва Кристина Миколаївна, що підтверджується протоколами відповідних судових засідань.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За умовами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
В силу статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин першої, третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частинами першою, другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
В силу приписів частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Таким чином, посилання апелянта на необхідність підтвердження за допомогою належних та достовірних доказів факту оплати позивачем вартості правничої допомоги, а також того, що кошторисом витрат Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1" на календарний рік взагалі передбачені витрати на правову допомогу, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки обставини розрахунків позивача з адвокатом Артем`євою Кристиною Миколаївною жодним чином не впливають на можливість проведення судом розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:                      1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 11.09.2020 у справі №922/3724/19.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 до суду першої інстанції було подано заяву б/н від 07.11.2023 (вх.№40543/24 від 08.11.2023), в якій відповідач послався на недоведеність та необґрунтованість розміру заявлених до стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу у даній справі.
Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Саме такий сталий правовий висновок Верховного Суду викладено в постановах від 28.09.2021 у справі №918/1045/20, від 24.11.2021 у справі №910/17235/20 та від 01.09.2021 у справі №910/13034/20.
У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №923/1121/17 також вказано, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Між тим, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок іншої сторони відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 та від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, в яких конкретно визначено наступне: не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, у зв`язку з чим суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
При цьому колегія суддів наголошує на необхідності розмежування понять "зменшення судових витрат" та "розподіл судових витрат". Зокрема, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 22.12.2021 у справі №873/212/21, в межах якої господарський суд з власної ініціативи частково відмовив стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу.
Крім того, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 викладено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення у справах "East/West Alliance Limited" проти України" та "Ботацці проти Італії").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, сьомою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, враховуючи частини п`яту-сьому, дев`яту статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Аналогічна правова позиція об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладена в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі №916/1340/18.
Правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №906/194/18, акцентує увагу на необхідності дослідження документів на підтвердження обсягу витрат на правову допомогу, у тому числі щодо необхідності наявності розрахунку відповідних витрат, а також оцінки можливого фактичного їх понесення, оскільки у зазначеному випадку встановлення факту понесення витрат залежить від доведення факту надання правової допомоги у відповідних обсягах.
Посилання скаржника на відсутність обґрунтування часу, витраченого адвокатом позивача на роботу з надання Громадській організації "Гаражне товариство "Портовик-1"  правничої допомоги у даній справі, апеляційним господарським судом до уваги не приймаються, оскільки від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідним учасникам справи, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, а тому відповідно до вимог чинного процесуального закону цілком достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.
Такий висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується зі сталою правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 15.06.2021 у справі №922/2987/20, від 18.05.2021 у справі №923/121/20, від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі №923/726/18 та від 26.02.2020 у справі №910/14371/18.
Крім того, частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. Відтак, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. 
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).
Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Даний правовий висновок Верховного Суду викладений в постанові від 28.11.2019 у справі №914/1605/18.
При цьому чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.
Саме така правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 22.06.2021 у справі №906/698/20.
Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі в суді першої інстанції та розміру останніх Громадською організацією "Гаражне товариство "Портовик-1" було надано низку документів, а саме: копії витягу з договору про надання правової допомоги №15 від 13.04.2023, укладеного між позивачем та адвокатом Артем`євою Кристиною Миколаївною, разом з додатком б/н від 13.04.2023 до нього; складених на виконання даного договору актів виконаних робіт №1 від 04.05.2023 та №2 від 30.05.2023, а також ордеру серії ВН №1240070 від 13.04.2023, виданого на представництво даним адвокатом інтересів Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1" у Господарському суді Одеської області.
За таких обставин, апеляційним господарським судом критично оцінюються посилання апелянта на відсутність належного документального підтвердження обставини понесення Громадською організацією "Гаражне товариство "Портовик-1" заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, колегія суддів вбачає, що відповідно до пункту 1 додатку б/н від 13.04.2023 до договору про надання правової допомоги №15 від 13.04.2023 гонорар адвоката за надання правової допомоги позивачу у даній справі в суді першої інстанції встановлюється у фіксованій сумі та складає 20000 грн, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
У разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро/об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро/об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту (постанова Верховного Суду від 19.11.2021 у справі №910/4317/21).
При цьому апеляційний господарський суд зауважує на тому, що дана справа об`єктивно не потребувала аналізу великої кількості норм чинного законодавства та судової практики, адже сфера регулювання спірних правовідносин не є широкою, а сам по собі обсяг документів (майна), які позивач просив зобов`язати відповідача передати, жодним чином не ускладнив розгляд даної справи, не зумовив збільшення джерел правого регулювання спірних правовідносин, істотного збільшення доказової бази та обставин, які входять до предмету доказування, та, відповідно, не спричинив необхідності суттєвого збільшення часу розгляду цієї справи.
Крім того, адвокат Артем`єва Кристина Миколаївна стала представником Громадської організації "Гаражне товариство "Портовик-1" вже після відкриття провадження у даній справі, тобто на момент її залучення предмет та підстави позову і правова позиція були сформовані, у зв`язку з чим у адвоката була відсутня необхідність як повторного дослідження судової практики в подібних правовідносинах, так і складання адвокатом процесуальних документів, які містять правову позицію щодо предмета спору.
Зміст відповіді на відзив та письмових дебатів фактично зводиться до підтримки правової позиції, відображеної у позову, у зв`язку з чим, з огляду на наявність вже готових напрацювань, була відсутня потреба у докладанні значних зусиль з витратою великих обсягів часу на повторне відображення вказаної інформації у вищенаведених документах, а складання адвокатом, як кваліфікованим фахівцем у галузі права, клопотання про відкладення підготовчого засідання, заяви про вступ у справу представника та заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції також не потребувало істотних затрат часу та зусиль.
Враховуючи вищевикладене, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених Громадською організацією "Гаражне товариство "Портовик-1" на правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи в суді першої інстанції, через призму критеріїв, встановлених статтями 126 та 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на обсяг виконаних робіт та документальне підтвердження позивачем вказаних витрат, а також виходячи з конкретних обставин справи та рівня її складності, Південно-західний апеляційний господарський суд, керуючись принципами пропорційності, співмірності та верховенства права, погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для стягнення зі ОСОБА_1 на користь позивача зазначених судових витрат у сумі 12000 грн, тим більше, що така сума є розумною та не має надмірний характер.
В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 12000 грн.
Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність компенсацію витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 12000 грн, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного додаткового рішення колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/542/23 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 30.05.2024.

Головуючий суддя                                                                                 С.В. Таран

Суддя                                                                                                     К.В. Богатир

Суддя                                                                                                     Л.В. Поліщук