ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року 
м. Київ

cправа №  876/2/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Пєскова В.Г.,

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.
за участю представників: відповідно протоколу судового засідання у режимі відеоконференції від 12.06.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" 
на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 04.04.2024

за заявою Приватного підприємства "ЮАС"
про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 08.12.2023 та додаткового рішення 20.12.2023

у третейській справі № 14/50К-23

за позовом Приватного підприємства "ЮАС" 
до Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" 
про стягнення 33 048,83 грн,

ВСТАНОВИВ:
1. Рішенням Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» від 08.12.2023 у третейській справі № 14/50К-23 позовні вимоги Приватного підприємства «ЮАС» (ідентифікаційний код юридичної особи 38334026) задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (юридична адреса: України, 50079, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, Тернівський район,              ідентифікаційний код юридичної особи 00191023) на користь Приватного підприємства                   «ЮАС» (юридична адреса: України, 50079, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Вербова, будинок 11-А, ідентифікаційний код юридичної особи 38334026) 7848,80 грн.- 3% річних за              користування чужими грошовими коштами за Договором підряду № 936 від 29.10.2020, 25 200,03 грн. - інфляційних втрат та витрат по сплаті третейського збору у розмірі - 850 грн.                                                                         
2. Додатковим рішенням Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» від 20.12.2023 у третейській справі № 14/50К-23 Стягнуто з приватного акціонерного товариства «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (юридична адреса: України, 50079, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, Тернівський район, ідентифікаційний код юридичної особи 00191023) на користь Приватного підприємства «ЮАС» (юридична адреса: України, 50079, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Вербова, будинок 11-А, ідентифікаційний код юридичної особи 38334026) 5 000,00 - витрат на професійну правничу допомогу , пов`язаних з вирішенням спору третейським судом. 
3. 01.02.2024 до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява Приватного підприємства «ЮАС» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» від 08.12.2023 та додаткового рішення від 20.12.2023 у третейській справі № 14/50К-23. 
4. ПрАТ «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» стверджував, що згоду на заміну відсутньої судді Петрової Т.А. було отримано лише від адвоката ПП "ЮАС" - Попкова О.О., про що зазначено в ухвалі від 10.11.2023. Повноваження третейського судді під час засідання з розгляду третейської справи № 14/50К-23 були припинені не у спосіб, визначений пп. "а" пункту 2.9. Регламенту Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група", що є істотним порушенням цього Регламенту.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали 

5. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.04.2024 у справі № 876/3/24 заяву Приватного підприємства «ЮАС» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» від 08.12.2023 та додаткового рішення від 20.12.2023 у третейській справі № 14/50К-23 - задоволено.
Видано наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» від 08.12.2023 у третейській справі № 14/50К-23: 
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (юридична адреса: України, 50079, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, Тернівський район,        ідентифікаційний код юридичної особи 00191023) на користь             Приватного підприємства              «ЮАС» (юридична адреса: України, 50079, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Вербова, будинок 11-А, ідентифікаційний код юридичної особи 38334026) 7848,80 грн.- 3% річних за                    користування чужими грошовими коштами за Договором підряду № 936 від 29.10.2020, 25 200,03 грн. - інфляційних втрат та витрат по сплаті третейського збору у розмірі - 850,00 грн.             
Видано наказ на примусове виконання додаткового рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» від 20.12.2023 у третейській справі № 14/50К-23: 
Стягнуто з приватного акціонерного товариства «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (юридична адреса: України, 50079, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, Тернівський район,             ідентифікаційний код юридичної особи 00191023) на користь             Приватного підприємства «ЮАС» (юридична адреса: України, 50079, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Вербова, будинок 11-А, ідентифікаційний код юридичної особи 38334026) 5 000,00 - витрат на професійну правничу допомогу пов`язану з вирішенням спору третейським судом.
Стягнуто з приватного акціонерного товариства «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (юридична адреса: України, 50079, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, Тернівський район,       ідентифікаційний код юридичної особи 00191023) на користь             Приватного підприємства «ЮАС» (юридична адреса: України, 50079, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Вербова, будинок 11-А, ідентифікаційний код юридичної особи 38334026) витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення у розмірі 1514,00 грн., витрати на нотаріально посвідчений переклад витягу з договору у розмірі 600,00 грн. Постановлено видати відповідні накази після набрання ухвалою законної сили.

6. Судом встановлено, що рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 08.12.2023 у третейській справі № 14/50К-23 у цьому спорі прийнято у відповідності до третейської угоди та стосується виконання сторонами своїх зобов`язань саме за Договором підряду (на капітальний ремонт) №936 від 29.10.2020. Доказів визнання недійсною третейської угоди суду не надано. Сторонами не надано доказів скасування рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 08.12.2023 та додаткового рішення від 20.12.2023 у третейській справі № 14/50К-23.

7. Також, за висновком Центрального апеляційного господарського суду, склад третейського суду для розгляду третейської справи №14/50К-23 було змінено відповідно до вимог Закону України "Про третейські суди" та Регламенту Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" (далі - Регламент третейського суду).

8. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а також невиконання відповідачем в добровільному порядку рішення третейського суду у справі № 14/50К-23, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви ПП "ЮАС" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 08.12.2023 та додаткового рішення від 20.12.2023 у третейській справі № 14/50К-23.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

9. 10.05.2024 до Верховного Суду надійшла апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", у якій заявлено вимогу скасувати ухвалу Центрального апеляційного суду від 04.04.2024 у справі № 876/2/24, відмовити ПП "ЮАС" у видачі наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 08.12.2023 у третейській справі №14/50К-23 та відмовити ПП "ЮАС" у видачі наказу на примусове виконання додаткового рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 20.12.2023 у третейській справі № 14/50К-23.
9.1. Скаржник переконує, що ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 04.04.2024 у справі № 876/2/24 прийнята з порушенням норм процесуального права, зокрема, статтей 2, 75 ГПК України, частини першої статті 236 ГПК України, пунктів 4, 7 частини першої статті 355 ГПК України та з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема, статтей 3, 16, 17, 21, 23 Закону України "Про третейські суди", а також положень Регламенту третейського суду. 
9.2. ПрАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" стверджує, що зміни у складі колегії третейського суду у третейській справі № 14/50К-23 відбулися з порушенням Регламенту третейського суду, повноваження третейського судді Петрової Т.А. з розгляду третейської справи № 14/50К-23 були припинені не у спосіб, визначений пп. "а" пункту 2.9. Регламенту третейського суду. 

9.3 Скаржник наголошує, що в розумінні пп. "а" пункту 2.9. Регламенту третейського суду для дострокового припинення повноважень третейського судді необхідно було отримати згоду не тільки сторони, яка обирала цього третейського суддю, а і згоду іншої сторони, в цій справі - представника відповідача. Проте, як вбачається з ухвали третейського суду від 10.11.2023 у третейській справі №14/50К-23, згода на заміну відсутньої судді Петрової Т.А. було отримано лише від адвоката позивача - Попкова О.О., про що і зазначено в ухвалі від 10.11.2023.

9.4. Скаржник вважає, що через наведені порушення Регламенту третейського суду, склад третейського суду, яким прийняті рішення, не відповідав вимогам закону, що є підставою для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального  Третейського суду України  при  Асоціації  "Регіональна правова група" від  08.12.2023 та додаткового рішення від 20.12.2023 у третейській справі № 14/50К-23.

9.5. Разом з цим скаржник зазначає, що при розгляді третейської справи щодо стягнення донарахувань на суму основного боргу (похідна вимога), третейський суд у цій справі не дослідив підстави стягнення суми основного боргу, а обґрунтував факт наявності і суму такого боргу обставинами, які досліджувалися третейським судом в іншій третейській справі. При цьому, застосовуючи преюдицію при ухваленні рішення від 08.12.2023 у справі №14/50К-23, третейський суд безпідставно, на думку скаржника, послався на приписи частини 4 статті 75 ГПК України

9.6. До того ж, як стверджує скаржник, застосована третейським судом преюдиція для звільнення позивача від доказування, є випадком ухвалення третейським судом рішення не у визначений законом спосіб недержавної юрисдикційної діяльності. Тобто, на час розгляду судом заяви ПП "ЮАС" про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду мало місце ухвалення рішення без всебічного розгляду та вирішення спору відповідно до закону, а отже і процесуальній формі (спосіб), що також не передбачені законом для третейського суду.
Зазначене, на думку скаржника, є підставою для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду згідно із пунктом 7 частини першої статті 355 ГПК України (суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом). 

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі та подані клопотання

10. Відзив на апеляційну скаргу до Верховного Суду не надходив.
Позиція Верховного Суду
Щодо меж розгляду справи судом апеляційної інстанції

11. За правилами пункту 11 частини першої статті 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.

12. Підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами 2, 3 цієї статті. Справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

13. Частиною другої статті 25 ГПК України, передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції. Аналогічна норма міститься в частині другій статті 253 зазначеного кодексу. 

14. Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

15. Отже, Верховний Суд є судом апеляційної інстанції, який переглядає в апеляційному порядку судові рішення у тих справах, які апеляційні суди  розглядають як суди першої інстанції, зокрема справи щодо видачі наказів на примусове виконання рішень третейських судів.

16. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

17. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

18. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

19. Оцінивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи та правильність застосування Центральним апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.
20. Предметом судового розгляду у цій справі є заява ПП "ЮАС" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від  08.12.2023 та додаткового рішення від 20.12.2023 у третейській справі № 14/50К-23.

21. Відповідно до частини другої статті 352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

22. Згідно з частиною третьою статті 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

23. Частиною 1 статті 55 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі статтею 327 ГПК України та пункту 1-1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.
24. Згідно з частини 3 статті 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

25. В статті 355 ГПК України наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а саме: 
1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; 
2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 
3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; 
4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 
5) третейська угода визнана недійсною; 
6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 
7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 
8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; 
9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі. 

26. Аналогічні підстави наведені у статті 56 Закону України "Про третейські суди".

27. Колегія суддів зауважує, що у відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та статтею 355 ГПК України (зазначений висновок узгоджується із правовою позицією у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 910/8665/17, від 04.06.2019 у справі № 873/8/19, від 27.06.2019 у справі № 873/19/19, від 11.07.2019 у справі № 910/8692/17, від 13.11.2019 у справі №   873/51/19, від 24.12.2019 у справі № 870/45/19).

28. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

29. Згідно з частинами 1, 6, 7 статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.
30. Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову в третейській справі №14/50К-23 є стягнення трьох відсотків річних (7 848,80 грн.) та інфляційні втрати (25 200,03 грн.) за Договором. Тобто спір виник між сторонами з господарських правовідносин, що не належать до переліку справ, які не можуть розглядати третейські суди відповідно до вимог статті 6 Закону України "Про третейські суди".
31. При цьому відповідний спір переданий сторонами на розгляд третейського суду шляхом вчинення третейського застереження безпосередньо в Договорі, підстави для висновку про недійсність якого в матеріалах справи відсутні.
32. За змістом Договору, в якому викладене третейське застереження, сторони домовилися про розв`язання суперечок за Договором у конкретно визначеному постійно діючому суді, не зазначивши про наявність певних інших домовленостей щодо регламенту відповідного третейського суду, кількісного та персонального складу третейського суду тощо.
33. Отже, з встановлених у справі обставин вбачається, що справа, у якій Постійно діючим Регіональним Третейським судом України при Асоціації "Регіональна правова група" прийнято рішення від  08.12.2023 та додаткового рішення від 20.12.2023, підвідомча вищезазначеному третейському суду відповідно до закону, вказані рішення та додаткове рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; доказів визнання недійсною третейської угоди сторонами суду не надано; строк для звернення за видачою виконавчого документа не пропущений; доказів того, що третейська угода у встановленому законом порядку була визнана компетентним судом недійсною матеріали справи не містять, рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.
34. Водночас, скаржник вважає, що склад Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група", яким прийнято рішення від  08.12.2023 та додаткового рішення від 20.12.2023 у третейській справі № 14/50К-23, не відповідав вимогам закону.

35. Оцінюючи цей довід апеляційної скарги, Верховний Суд виходить з такого. 

36. Статтею 14 Закону України "Про третейські суди" встановлено, що сторони мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів. За домовленістю сторін вони можуть доручити третій особі (юридичній або фізичній) призначення чи обрання третейського суду чи суддів. У постійно діючих третейських судах призначення чи обрання третейських суддів здійснюється із затвердженого відповідно до статті 8 цього Закону списку третейських суддів, який за регламентом цього постійно діючого третейського суду може мати обов`язковий чи рекомендаційний характер.

37. За змістом положень статтей 16, 17 Закону України "Про третейські суди" для постійно діючих третейських судів та судів для вирішення конкретного спору передбачений порядок формування складу третейського суду, визначення кількісного та персонального складу третейського суду.

38. Так, у постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду. Формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду (частина третя статті 16, частина перша статті  17 Закону України "Про третейські суди").

39. У зв`язку з наведеним, вирішуючи питання, пов`язані зі складом постійно діючого третейського суду, яким прийнято його рішення, господарському суду слід з урахуванням наведених законодавчих приписів ретельно досліджувати відповідні положення регламенту названого третейського суду у їх співвідношенні з умовами третейської угоди. 
Аналогічного висновку дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 18.12.2018 у справі № 978/1764/18.

40. Відповідно до пункту 2.2. Регламенту Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" при формуванні складу третейського суду кожна із сторін протягом п`яти днів з моменту отримання повідомлення третейського суду обирає по одному судді із затвердженого списку третейських суддів, про що письмово повідомляє третейський суд, а обрані у такий спосіб судді, обирають третейського суддю головуючого при розгляді справи.

41. Як вбачається з матеріалів третейської справи № 14/50К-23, відповідно до пункту 2.2. Регламенту третейського суду та на підставі повідомлення позивача для вирішення спору у третейській справі № 14/50К-23 в якості третейського судді було обрано кандидатуру Петрової Т. А . На підставі заяви відповідача в якості третейського судді було обрано кандидатуру Веселова М.Ю .

42. Третейські судді Петрова Т. А. та Веселов М.Ю. обрали третім третейським суддею Палій Є. А., про що зазначено в ухвалі Голови Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" про обрання колегії суддів від 10.10.2023 у справі №14/50К-23.

43. Тож склад третейського суду для розгляду третейської справи №14/50К-23 був сформований відповідно до вимог Закону України "Про третейські суди" та Регламенту третейського суду.

44. 13.10.2023 ухвалою Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" порушено третейський розгляд справи № 14/50К-23 та призначено судове засідання на 10.11.2023.

45. 10.11.2023 ухвалою Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" достроково припинено повноваження третейського судді-доповідача Петрової Т. А. та обрано колегію третейських суддів для розгляду третейської справи № 14/50К-23 у складі: Палій Є. А. (головуючий), Щербатюк В. А. (доповідач), Веселов М.Ю.

46. При цьому, як вбачається з матеріалів третейської справи № 14/50К-23, підставою для здійснення заміни третейського судді Петрової Т. А. на третейського суддю Щербатюк В. А. стало те, що третейський суддя-доповідач Петрова Т.А. у зв`язку з сімейними обставинами достроково припинила повноваження у третейській справі, а представник позивача - адвокат Попков   О.О. звернувся з відповідною заявою про заміну третейського судді.

47. В ухвалі Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" про заміну судді у справі №14/50К-23 від 10.11.2023 міститься посилання на положення статті 23 Закону України "Про третейські суди" на пункт 2.10 Регламенту третейського суду. 

48. Так, статтею 23 Закону України "Про третейські суди" визначено, що у разі, якщо повноваження третейського судді припинені відповідно до цього Закону, інший третейський суддя призначається чи обирається згідно з правилами, які застосовувалися при призначенні чи обранні третейського судді, який замінюється.

49. Згідно з пунктом 2.9. Регламенту третейського суду повноваження третейського судді можуть бути припинені достроково: а) за згодою сторін;   б) у разі відводу чи самовідводу третейського судці; в) у разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо нього; г) у разі набрання законної сили судовим рішенням про визнання його обмежено дієздатним чи недієздатним;  д)  у  разі  його  смерті,  визнання  його  безвісно  відсутнім   або  оголошення  померлим  рішенням  суду,  що  набрало  законної  сили;      е) довгострокової (понад 1 місяць) хвороби або відрядження третейського судці; є) розірвання контракту з третейським суддею. Припинення повноважень третейського судді здійснюється Головою Третейського суду, ухвала якого є остаточною і оскарженню не підлягає.

50. За змістом пункту 2.10. Регламенту третейського суду, у разі якщо повноваження третейського судді припинені достроково, інший третейський суддя призначається чи обирається згідно з правилами, які застосовувалися при призначенні чи обранні третейського судді, який змінюється.

51. Оскільки третейський суддя Петрова Т. А. була обрана ПП "ЮАС", останнє 10.11.2023 подало третейському суду заяву про заміну третейського судді, відповідно до якої замість третейського судді Петрової Т.А. обрано третейського суддю Щербатюк В. А.

52. Таким чином, склад третейського суду для розгляду третейської справи №14/50К-23 було змінено відповідно до вимог Закону України "Про третейські суди" та Регламенту Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група".

53. Рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група"  від  08.12.2023 та додаткового рішення від 20.12.2023 у третейській справі № 14/50К-23 було прийнято колегією у складі головуючого третейського  судді - Палій Є. А. та третейських суддів  Щербатюк В.А. і Веселова М.Ю..

54. Відтак, склад третейського суду, яким прийняті рішення у третейській справі №   14/50К-23, відповідав вимогам закону, а протилежні доводи скаржника не відповідають встановленим у цій справі обставинам.

55. В контексті зазначеного колегія суддів зауважує, що згідно зі статтею 19 Закону України "Про третейські суди" третейський суддя не може брати участі у розгляді справи, а після його призначення чи обрання підлягає відводу чи самовідводу: якщо він особисто чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи; якщо він є родичем однієї із сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, або перебуває з цими особами чи сторонами в особливих стосунках; на його прохання або за спільним рішенням сторін; у разі встановлення стороною обставин, які дають їй підстави вважати упередженим або необ`єктивним ставлення третейського судді до справи, про яке сторона дізналася після його обрання чи призначення; у разі тривалого, більш як один місяць від дня призначення чи обрання, невиконання ним обов`язків третейського судді у конкретній справі; у разі виявлення невідповідності третейського судді вимогам, встановленим статтею 18 цього Закону; якщо третейський суддя бере участь у вирішенні спору, який прямо чи опосередковано пов`язаний з виконанням ним службових повноважень, наданих державою.

56. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 20 Закону України "Про третейські суди" процедура відводу третейського судді у постійно діючому третейському суді визначається регламентом третейського суду з додержанням вимог цього Закону. Якщо в третейській угоді або у регламенті третейського суду не визначена процедура відводу третейського судді, то письмова мотивована заява про відвід третейського судді має бути подана стороною протягом трьох днів після того, як цій стороні стали відомі обставини, які є підставою для відводу третейського судді відповідно до цього Закону.

57. Порядок відводів і підстави відводів суддям Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" визначені у пунктах 2.4 - 2.7 Регламенту вказаного третейського суду.

58. Водночас, матеріали третейської справи № 14/50К-23 не містять доказів звернення учасників справи, зокрема, ПрАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", з заявою ні про відвід усього складу третейського суду, який розглядав третейську справу № 14/50К-23, ні окремо третейського судді Щербатюк В.А.

59. Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги ПрАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про те, що склад Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група", яким прийнято рішення від  08.12.2023 та додаткового рішення від 20.12.2023 у третейській справі № 14/50К-23, не відповідав вимогам закону, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 04.04.2024 у справі №876/2/24. 
60. Доводи скаржника про порушення, вчинені, на думку скаржника, третейським судом, зокрема, безпідставне посилання третейського суду на приписи частини 4 статті 75 ГПК України, за своїм змістом стосуються обґрунтованості та повноти висновків Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" по суті вирішеного ним спору, а тому не підлягають врахуванню Судом, оскільки як було зазначено вище, при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 355 ГПК України та статтею 56 Закону України "Про третейські суди".

61. Посилання скаржника на наявність підстави для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбаченої у пункті 7 частини першої статті 355 ГПК України (рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом) також ґрунтуються на запереченні розгляду спору між сторонами третейським судом як такого та встановлених у рішенні по третейській справі № 14/50К-23 обставин. При цьому доказів скасування рішення третейського суду від 08.12.2023 у третейській справі № 14/50К-23 та доказів визнання недійсним третейського застереження скаржником не надано.

62. Інших підстав, визначених статтею 355 ГПК України, для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 08.12.2023 та додаткового рішення від 20.12.2023 у третейській справі № 14/50К-23 колегією суддів не встановлено.

63. Оскільки скаржником не доведено наявність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення та додаткового рішення третейського суду згідно з положеннями статті 355 ГПК України та статті 56 Закону України "Про третейські суди", як і не встановлено таких підстав судами першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів погоджується із висновками Центрального  апеляційного  господарського  суду  про задоволення заяви  ПП "ЮАС" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від  08.12.2023 та додаткового рішення від 20.12.2023 у третейській справі № 14/50К-23.

64. З огляду на наведене, Верховний Суд не вбачає підстав для зміни чи скасування законної та обґрунтованої ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 04.04.2024 у справі № 876/2/24.
65. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 

66. У цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої  інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

67. Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

68. Враховуючи викладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 275, статтею 276 ГПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постановлена  ухвала - залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

69. Оскільки суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись статтями 29, 253, 269, 275, 276, 282, 284, 352 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,- 
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ"  залишити без задоволення.

2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 04.04.2024 у справі №876/2/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          С.В. Жуков
Судді                                                                                                    К.М. Огороднік
                                                                                                    
                                                                                                    В.Г. Пєсков