Справа № 738/991/24 	Головуючий у 1 інстанції Парфененко О. Я. 	
Провадження № 33/4823/569/24 	  	
Категорія - ч. 4 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Оседача М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 20 травня 2024 року,

                                   В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 4 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення, відповідно до ст.36 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.  

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.
Місцевим судом встановлено, що 02 травня 2024 року, о 21 год. 41 хв., в с. Покровське, Корюківського району Чернігівської області,              ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 1103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 та порушив пункт 12.1. Правил дорожнього руху, а саме: не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в результаті чого з`їхав у кювет, що призвело до пошкоджень транспортного засобу.
Також, 02 травня 2024 року, о 21 год. 41 хв., в с. Покровське, Корюківського району Чернігівської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 1103», реєстраційний номер НОМЕР_1 та вживав після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.10. «є» Правил дорожнього руху.
Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду як незаконну та закрити провадження по справі в частині притягнення його до адмінвідповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.  Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, якими встановлено факт керування ним транспортним засобом. Акцентує увагу на тому, що матеріали справи не містять належних доказів того, що він вживав алкоголь після ДТП  чи вже знаходячись у стані алкогольного сп`яніння. 

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, проте, у апеляційній скарзі просив розглянути справу без його участі, вимоги викладені в апеляційній скарзі підтримує.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.  

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при встановленні фактичних обставин справи та визначенні адміністративного стягнення дотримано в повному обсязі.

Згідно  ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому, висновок суду першої інстанції, в цій частині, апеляційним судом не перевіряється.

Відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно з пунктом 2.10 «є» ПДР України, водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №185569 від 02.05.2024 року, ОСОБА_1 02 травня 2024 року,  о 21 год. 41 хв., в с. Покровське, Корюківського району Чернігівської області, керував транспортним засобом «ЗАЗ 1103», реєстраційний номер НОМЕР_1 та вживав після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.10. «є» Правил дорожнього руху. 
Викладені у даному протоколі відомості ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїм підписом (а.с.2).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Як слідує з переглянутих апеляційним судом відеозаписів з нагрудної камери поліцейського (а.с.12),  після ДТП, учасником якої був                ОСОБА_1 , у зв`язку з наявними у нього ознаками алкогольного сп`яніння, працівником поліції було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, і останній погодився такий пройти на місці за допомогою приладу «Драгер», результат позитивний – 2,60 проміле. Із даним результатом огляду останній погодився та повідомив, що вживав спиртні напої після дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, на неодноразові уточнюючі запитання працівника поліції ОСОБА_1 чітко стверджував, що спиртні напої вживав саме після ДТП.
Слід зазначити і те, що працівники поліції повідомляли              ОСОБА_1 , що вживання водіями спиртних напоїв після ДТП передбачає більш серйозну відповідальність, на що останній упевнено вказував, що керував транспортним засобом у тверезому стані, а вжив алкоголь вже після ДТП.  

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом він не керував, то вони є необґрунтованими, оскільки як видно з відеозаписів працівників поліції,  останній будь-яких зауважень з приводу того, що він знаходився за кермом транспортного засобу не висловлював, в тому числі і не зазначав, що автомобілем керувала інша особа, та враховуючи, що у салоні автомобіля, а також і біля нього, сторонніх осіб не було, свідчить про те, що саме він перебував за кермом транспортного засобу та виконував функцію водія. Більш того, ОСОБА_1 зазначав, що їхав на транспортному засобі додому та не впорався з керуванням, в результаті чого з`їхав у кювет.    
Також, ОСОБА_1 неодноразово намагався домовитись з працівником поліції не оформляти на нього адмінматеріали, що також свідчить про спробу останнього уникнути відповідальності за вчинене.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього за ч. 4 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Окрім цього, слід зазначити і те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив обставини, які викладені у протоколах про адмінправопорушення за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, вину визнав. 

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним установленої законом відповідальності за скоєне.  

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом і після вчинення ДТП за його участю вжив спиртні напої до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.10 «є» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як  ОСОБА_1 ,  так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.  

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 20 травня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності                                  ОСОБА_1 за ст.ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.    

Суддя	М. М. Оседач