ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 2-2493/10
Провадження № 22-ц/4820/1216/24

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Корніюк А.П., Ярмолюка О.І.,
 
секретаря: Чебан О.М.,
 
учасники справи: представник апелянта адвокат Думітращук В.А.,
 
представник ПАТ АБ «Укргазбанк» Галюк В.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 квітня 2024 року (суддя Стефанишин С.Л.) за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця та зобов`язання до вчинення дій,
в с т а н о в и в :
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця, в обґрунтування якої зазначила, що заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03.06.2010 року у справі №2-249310 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 20649,64 дол.США, що еквівалентно 163660,79 грн. та 25950,38 грн. шляхом звернення стягнення на предмет застави – транспортний засіб Hyundai Getz 2006 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , а також стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Банку штраф за невиконання умов кредитного договору та договору застави щодо страхування предмета застави у сумі 4777,50 грн., судовий збір у сумі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.
19 липня 2010 року банк отримав виконавчі листи щодо кожного відповідача про стягнення з них солідарно штрафу 4777,50 грн., судового збору в сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн.
22 липня 2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №44098087 на виконання вищевказаного виконавчого листа № 2-2493/10, а також винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна, оголошено заборону на його відчуження №44098087, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено запис про арешт всього нерухомого майна, яке належить на праві власності скаржнику, на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» (номер запису 6421089).
16 грудня 2021 року відділом ДВС було повторно відкрито виконавче провадження №67916609 на підставі вищевказаного виконавчого листа № 2-2493/10 від 19.07.2010 року про стягнення заборгованості на користь AT «Укргазбанк» штрафу в сумі 4777,50 грн., судовий збір 1700 грн., та ІТЗ - 120 грн.
27 листопада 2023 року Постановою державного виконавця зазначене виконавче провадження закінчено по причині фактичного повного виконання боржником рішення суду. Однак арешт накладений державним виконавцем не було знято у зв`язку з тим, що станом на 04.12.2023 року згідно даних АСВП всі виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 було об`єднано у зведене виконавче провадження №57434056.
На думку скаржника, відмова державного виконавця у знятті арешту є неправомірною та такою, що порушує права скаржника, оскільки борг за виконавчим документом, виконання якого безпосередньо забезпечувалось арештом, погашено та виконавче провадження закінчено; арешт у зведеному виконавчому провадженні на майно ОСОБА_1 не накладався. 
Із урахуванням викладеного, скаржниця просила суд:
1) визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шияна О.В. щодо незняття арешту, накладеного постановою про арешт всього рухомого та нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження, яку внесено 22.07.2014 року 17:44:06 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за номером запису: 6421089 в межах виконавчого провадження № 44098087 на користь АТ «Укргазбанк»;
2) зобов`язати державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шияна О.В. зняти арешт, накладений постановою про арешт всього рухомого та нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження, яку внесено 22.07.2014 року 17:44:06 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за номером запису: 6421089 в межах виконавчого провадження № 44098087 шляхом вчинення дій щодо припинення обтяження за номером запису 6421089, внесеного 22.07.2014 року 17:44:06 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відносно всього нерухомого майна ОСОБА_1 .
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 квітня 2024 року в задоволення скарги ОСОБА_1 відмовлено.
Суд першої інстанції виходив із того, що дії старшого державного виконавця є правомірними та вчинені відповідно до вимог чинного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження», скаржником та її представником не надано суду належних та допустимих доказів, які вказують на порушення державним виконавцем вимог закону щодо не зняття арешту.
В апеляційні скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення яким задовольнити вимоги її скарги в повному обсязі.
В обґрунтування доводів скарги зазначено, що судом першої інстанції не врахована специфіка ведення зведених виконавчих проваджень та порядок накладення арешту на майно боржника саме у зведеному виконавчому провадженні, порядок виведення окремого провадження із зведеного, неправомірно не застосовано та проігноровано норми ст40 Закону України «Про виконавче провадження», що безпосередньо регламентують порядок дії державного виконавця в частині зняття арешту у випадку закінчення виконавчого провадження, а також ст. 33 цього ж Закону, відповідно до якої арешт у зведеному виконавчому провадженні накладається з врахуванням загальної суми, яка підлягає стягненню у межах зведеного провадження. Також судом не застосовано правовий висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі №2318/3913/12.
Апелянт наголошує, що у даній справі арешти накладено державним виконавцем постановою від 22.07.2014 року у ВП №44098087 у межах суми звернення стягнення 6597,50 грн. Державним виконавцем не надано доказів на підтвердження того, що саме в рамках зведеного виконавчого провадження №57434056 було накладено арешт на кошти та майно боржника в межах суми, що підлягає до стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, оскільки постанова про арешт майна боржника в межах зведеного виконавчого провадження на загальну суму заборгованості 194176,77 грн., всупереч вимог ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не виносилась. Зазначає, що невчинення дій з зняття арешту на майно боржника під час закінчення виконавчого провадження є порушенням вимог ст.ст.39, 40 Закону України «Про виконавче провадження».
У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ АБ «Укргазбанк» заперечує проти задоволення апеляційної скарги, оскільки фактичного та повного виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06.05.2010 року, за яким було видано банку чотири виконавчих листи, не відбулося в розумінні п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» що і є, на думку представника банку, однією з підстав не зняття арешту від 22.07.2014 року за номером запису №6421089. Враховуючи викладене, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення.
В судовому засіданні представник апелянта адвокат Думітращук В.А. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.
Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» Галюк В.В. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.
Інші учасники по справі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.п. 2,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що заочним рішенням суду у справі №2-2493/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 20649,64 доларів США, що еквівалентно 163660,79 грн. та 25950,38 грн. шляхом звернення стягнення на предмет застави - транспортний засіб Hyundai Getz 2006 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , а також стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Банку штраф за невиконання умов кредитного договору та договору застави щодо страхування предмета застави у сумі 4777,50 грн., судовий збір у сумі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.
22 липня 2014 року на виконання виконавчого листа по справі №2-2493/10 від 19.07.2010 року було відкрито виконавче провадження № 44098087 про стягнення штрафу 4777,50 грн., судового збору в сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн. на користь ПАТ АБ «Укргазбанк». Цією ж датою державним виконавцем було винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна та оголошено заборону на його відчуження.
На підставі зазначеної постанови 22 липня 2014 року о 17:44:06 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за номером запису: 6421089 внесено запис про арешт всього нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 
14 травня 2015 року державним виконавцем виконавче провадження № 44098087 було завершено на підставі п.7 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку).
При повторному пред`явленні виконавчого листа № 2-2493/10 від 19.07.2010 року Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про стягнення на користь ПАТ «Укргазбанк» солідарно боргу в сумі 6597,50 грн. боржником за яким виступає ОСОБА_1 , було відкрито виконавче провадження № 51660530 від 15.07.2016, яке було об`єднано у зведеному виконавчому провадженні №57434056 від 16.10.2018, до складу якого входять виконавчі провадження: №51660530, №52004161, №52004291, №52490053. Дані виконавчі провадження було завершено на підставі п.2 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження (відсутність у боржника майна).
Постановою Старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Хмельницькому від 27 листопада 2023 року закінчено виконавче провадження №51660530 від 16.12.2021 по виконанню виконавчого листа № 2-2493/10 від 19.07.2010 року Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про стягнення на користь ПАТ «Укргазбанк» солідарно боргу в сумі 6597,50 грн. (боржник: ОСОБА_1 ) у зв`язку з погашення заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі, на підставі вимог п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».
27 листопада 2023 року на адресу відділу надійшла заява ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, накладеного в ході виконання ВП № 44098087 по виконанню виконавчого листа № 2-2493/10 від 19.07.2010 року Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про стягнення на користь ПАТ «Укргазбанк» солідарно боргу в сумі 6597,50 грн. (боржник: ОСОБА_1 ) у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду, про що винесено відповідну постанову про закінчення ВП №67916609 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення).
Із даних витягу з АСВП станом на 08.04.2024 вбачається, що виконавчі провадження: ВП №52490053; ВП №52004161 та ВП №52004291, що входять до зведеного виконавчого провадження №57434056, було повернено стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», про що зазначено у листі-відповіді Першого відділу ДВС у м. Хмельницькому №105369/25.23-35 від 04.12.2023 року.
Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За змістом статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Постановою від 22 липня 2014 року у виконавчому провадженні № 44098087 державним виконавцем було винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна та оголошено заборону на його відчуження, у межах суми про стягнення штрафу 4777,50 грн., судового збору в сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн.
Отже, державним виконавцем було виконано вимоги положень Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 44098087 .
При повторному пред`явленні виконавчого листа № 2-2493/10 від 19.07.2010 року Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про стягнення на користь ПАТ «Укргазбанк» солідарно боргу штрафу 4777,50 грн., судового збору в сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн., боржником за яким виступає ОСОБА_1 , було відкрито виконавче провадження № 51660530 (раніше 44098087) від 15.07.2016, яке було об`єднано у зведеному виконавчому провадженні №57434056 від 16.10.2018, до складу якого входять виконавчі провадження: №51660530, №52004161, №52004291, №52490053.
Доказів на підтвердження того, що в рамках зведеного виконавчого провадження № 57434056 державним виконавцем було накладено арешт на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат пов`язаних з провадженням виконавчих дій, матеріали справи не містять.
Виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (пункт 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до абз. 1 частини першої та частини другої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Отже, з наведеного вбачається, що якщо виконавче провадження, яке приєднано до зведеного виконавчого провадження, фактично виконано, то за постановою виконавця такий виконавчий документ виводиться зі зведеного виконавчого провадження та підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
У випадку, коли виконавець, зокрема, під час відкриття виконавчого провадження, виконав вимоги частини другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» щодо накладення арешту на майно (кошти) боржника, то під час закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, виконавець зобов`язаний застосувати положення частини другої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа повинен зазначити про зняття арешту з майна (коштів).
Вказаний правовий висновок сформовано у постановах Верховного Суду від 04 червня 2021 року у справі № 186/561/19 (провадження № 61-16323св20), від 07 вересня 2021 року у справі № 186/1062/18 (провадження № 61-2457св21).
Так, відповідно до постанов від 27.11.2023 року, та від 04.12. 2023 року державний виконавець Шиян О.В. закінчив виконавче провадження № 51660530 (раніше 44098087) на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», заборгованість за виконавчим документом погашена в повному обсязі (т. 2 а.с.8,11).
Враховуючи, що арешт майна було накладено лише в межах ВП № 44098087 яке підлягало закінченню у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно виконавчого листа № 2-2493/10 від 19.07.2010 року, тому державний виконавець зобов`язаний був зняти арешт з майна, накладеного в межах цього виконавчого провадження. На інше виконавче провадження в межах зведеного виконавчого провадження скасування арешту у цьому виконавчому провадженні не впливає, оскільки арешт було накладено для забезпечення виконання лише виконавчого листа № 2-2493/10 від 19.07.2010 року про стягнення штрафу 4777,50 грн., судового збору в сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн.
Таким чином, враховуючи те, що державним виконавцем Шияном О.В. при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження не було знято арешт, накладений на майно (кошти) боржника у виконавчому провадженні №44098087, висновок суд першої інстанції про правомірність дій державного виконавця є помилковими. Невчинення дій з зняття арешту на майно (кошти) боржника під час закінчення виконавчого провадження є порушенням вимог статей 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження».
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невжиття державним виконавцем своєчасно заходів щодо накладення арешту в межах зведеного виконавчого провадження на загальну суму заборгованості відповідно до положень пункту 8 розділу VIII Інструкції не може виправдовувати його бездіяльність щодо незняття арешту, накладеного лише в межах закінченого виконавчого провадження.
З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення. Бездіяльність державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шияна О.В. щодо незняття арешту, накладеного постановою про арешт всього рухомого та нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження, в межах виконавчого провадження № 44098087 слід визнати протиправною. Державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шияна О.В. необхідно зобов`язати зняти арешт, накладений постановою про арешт всього рухомого та нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження, боржника ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження № 44098087.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шияна О.В. щодо незняття арешту, накладеного постановою про арешт всього рухомого та нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження, в межах виконавчого провадження № 44098087.
Зобов`язати державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шияна О.В. зняти арешт, накладений постановою про арешт всього рухомого та нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження, боржника  ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження № 44098087.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 18 червня 2024 року.

Судді:                                                                        Т.О. Янчук

                                                                               А.П. Корніюк

       О.І. Ярмолюк