УХВАЛА
 
15 травня 2024 року
м. Київ
 
справа № 2-6944/11
 
провадження № 61-3832ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка подана їхнім представником - адвокатом Буришиним Віталієм Васильовичем, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 вересня 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду  від 30 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Ужгородської районної державної нотаріальної контори, Баранинської сільської ради Ужгородського району, третя особа - Ужгородське районне комунальне підприємство (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, встановлення фактів, визнання права на спадщину,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2011 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду                                 з позовом до ОСОБА_4 , Ужгородської районної державної нотаріальної контори, Баранинської сільської ради Ужгородського району, третя особа - Ужгородське районне комунальне підприємство (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, встановлення фактів, визнання права на спадщину.
 
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 вересня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження рішення виконавчого комітету Баранинської сільської ради від 04 лютого 2011 року № 4 «Про оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 ».
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Баранинської сільської ради від 04 лютого 2011 року № 4 «Про оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 ».
Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Ужгородської районної державної нотаріальної контори Гончаренко М. В. 31 березня 2011 року за № 3-238 ОСОБА_4 на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими спорудами у АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 вересня 2020 року змінено, викладено мотивувальну частину рішення суду першої інстанції                 у редакції цієї постанови.
В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
У березні 2024 рокудо Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                      надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка подана їхнім представником - адвокатом Буришиним В. В., на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 вересня 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2024 року.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 
від 05 квітня 2024 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,                    яка подана їхнім представником - адвокатом Буришиним В. В., залишено без руху         з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявникам надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, яка за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України; сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Ухвалу судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 квітня 2024 року було направлено на адреси ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,                             які зазначені представником у касаційній скарзі.
 
Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення Акціонерного товариства «Укрпошта» ОСОБА_3 було вручено копію ухвали суду касаційної інстанції 16 квітня 2024 року (трек-номер 0600259703813),                                    ОСОБА_1 - 17 квітня 2024 року (трек-номер 0600259704291)                                                          та ОСОБА_5 - 18 квітня 2024 року (трек-номер 0600259704097).
 
Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
 
Крім того, ухвалу судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                          від 05 квітня 2024 року було направлено на адресу представника ОСОБА_1 ,                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Буришина В. В. з використанням системи «Електронний суд».
 
Відповідно до повідомлення про доставлення електронного листа ОСОБА_6 отримав електронну копію зазначеної ухвали суду касаційної інстанції через електронний кабінет у системі «Електронний суд» 09 квітня 2024 року.
 
Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
 
Відповідно до частини сьомої статті 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.
 
Також Верховний Суд звертає увагу на те, що ухвала суду касаційної інстанції            від 05 квітня 2024 внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень та перебуває у вільному доступі.
 
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства                                   є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
 
Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (частина третя                         статті 27 ЦПК України).
 
Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
Оскільки у відведений судом строк, станом на 15 травня 2024 року, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 квітня 2024 року не виконані, що перешкоджає Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка подана їхнім представником - адвокатом Буришиним В. В., на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 вересня 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду  від 30 січня 2024 року підлягає визнанню неподаною та поверненню.
 
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України                    у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).
 
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка подана їхнім представником - адвокатом Буришиним Віталієм Васильовичем, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 вересня 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду  від 30 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Ужгородської районної державної нотаріальної контори, Баранинської сільської ради Ужгородського району, третя особа - Ужгородське районне комунальне підприємство (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, встановлення фактів, визнання права на спадщину вважати неподаною та повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                     Р. А. Лідовець