ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4664/24 Справа № 185/8709/14-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Боженко Л. В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
               головуючого судді: Деркач Н.М.,
               суддів: Барильської А.П., Ткаченко І.Ю.,
               при секретарі: Усик А.Д.,
       розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення осіб апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
       У вересні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
       В обґрунтування пред`явлених позовних вимог банк зазначав, що відповідно до укладеного договору №б/н від 22.08.2007 року  ОСОБА_1  отримав кредит у розмірі 6700,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 
       Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн та 5% від суми позову.
       У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Оскільки кредитні зобов`язання відповідачем не виконуються, станом на 30.05.2014 рік відповідач має заборгованість на суму 21368,41 грн., яка складається з наступного: 6737,44 грн. - заборгованість за кредитом, 11954,26 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом, 2676,71 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом. 
       Судовим наказом Павлоградського міськрайонного суду від 26.09.2008 року з відповідача на користь Банку було стягнуто заборгованість у розмірі 8195, 30 грн., тому різниця заборгованості становить 13173,11 грн. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг штрафи за порушення умови договору становлять: 250,00 грн. -штраф (фіксована частина) та 658,66 грн. -штраф (процентна складова), які просить стягнути з відповідача. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача різницю заборгованості, яка становить 13173,11 грн., 250,00 грн. -штраф (фіксована частина) та 658,66 грн. -штраф (процентна складова), а також судові витрати по сплаті судового збору. 
       Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2014 року позов ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
       Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитом 13173 (тринадцять тисяч сто сімдесят три) грн. 11 коп., 250 (двісті п`ятдесят) грн. -штраф (фіксована частина) та 658 (шістсот п`ятдесят вісім) грн. 66 коп. -штраф (процентна складова) а разом стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.08.2007 року у розмірі 14081 (чотирнадцять тисяч вісімдесят одна) грн. 77 коп. 
       Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь ПАТ КБ "Приватбанк" витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три ) грн. 60 коп.
       Не погодившись з указаним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
       Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Судове рішення у даній справі повністю відповідає зазначеним вище вимогам закону.
       Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.
       Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
       Судом встановлено, що між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та  ОСОБА_1  був укладений договір №б/н від 22.08.2007 року згідно якого  ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 11) 
       Даний Кредитний договір складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифів і складає між банком та позичальником договір про надання банківських послуг.
       На порушення умов Договору, відповідач належним чином не виконав зобов`язання передбачені цим Договором.
       Станом на 30.05.2014 рік відповідач має заборгованість на суму 21368,41 грн., яка складається з наступного: 6737,44 грн. - заборгованість за кредитом, 11954,26 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом, 2676,71 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом. 
       Відповідно до судового наказу виданого Павлоградським міськрайонним судом від 26.09.2008 року з  ОСОБА_1  на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" було стягнуто заборгованість за кредитнтм договором у розмірі 8195, 30 грн. (а.с.6).
       З розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту станом на 30.05.2014 рік вбачається, що заборгованість з урахуванням судового наказу складає 13173,11 грн. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг штрафи за порушення умови договору становлять: 250,00 грн. -штраф (фіксована частина) та 658,66 грн. -штраф (процентна складова). (а.с. 7-10).
       Задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції правильно виходив з того, що банк у повному обсязі виконав свої зобов`язання, натомість відповідач порушив умови договору, внаслідок чого банк не може повернути кредитні кошти, які були видані відповідачу у тимчасове користування зі сплатою процентів за користування даними коштами.
       Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відсутні докази укладення кредитного договору на певних умовах, а також у банку було відсутнє право нараховувати відсотки є безпідставними, оскільки в матеріалах справи міститься анкета-заява №б/н від 22.08.2007 року, підписана сторонами, згідно якої  ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом(а.с. 11). 
       Проте, доказів іншого, як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції, відповідачем не надано.
       Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а у значній мірі зводяться до переоцінки доказів.
       Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскарженого судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.
       Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2014 року - залишити без змін. 
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Судді:                                                                 Н.М. Деркач

                                                                               А.П. Барильська

                                                                               І.Ю. Ткаченко