П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
16 травня 2024 року                                                                                        м. Київ
 
Справа № 761/2238/23
Апеляційне провадження №22-ц/824/3495/2024
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:              судді-доповідача                  Соколової В.В.
                         суддів:                                   Мережко М.В., Поліщук Н.В.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва, ухваленого під головуванням судді Матвєєвої Ю.О. 22 листопада 2023 року у м. Києві, повний текст рішення складений 24 листопада 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського національного університету імені Тараса Шевченка про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
 
В С Т А Н О В И В
 
В січні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, в якому просив стягнути з Національної академії державного управління при Президентові України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 186336, 36 грн, та витрати на правничу допомогу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року у справі №761/2686/21 було задоволено позов ОСОБА_1 , та стягнуто з Національної академії державного управління при Президентові України на його користь середній заробіток у розмірі 164153, 46 грн, судовий збір у розмірі 2724,00 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 17000,00 грн, поновлено його на посаді доцента (0,75 ставки посади) кафедри інформаційної політики та цифрових технологій Інституту публічного управління та адміністрування Національної академії державного управління при Президентові України. Однак, станом на день подачі позивачем цього позову відповідачем не виконано судове рішення щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Також позивач вказував на те, що з 03 листопада 2022 року працює за сумісництвом радником Голови Київської обласної Державної  адміністрації, а тому загальна кількість робочих днів у спірному періоді, протягом яких тривав вимушений прогул з моменту оголошення рішення, становить 252 робочих днів. 
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Київського національного університету імені Тараса Шевченка про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що у спірних правовідносинах Київський національний університет імені Тараса Шевченка не є роботодавцем позивача та не був як правонаступник Національної академії державного управління при Президентові України зобов`язаний судом поновити його на роботі та виконати вимоги ст. 235 КЗпП України, а тому не може відповідати перед позивачем за невиконання рішення суду від 09 листопада 2021 року про поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.
Також суд першої інстанції вказав на те, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року було замінено боржника у виконавчому провадженні по виконанню рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року про поновлення позивача на роботі, а саме Національну академію державного управління при Президентові України замінено правонаступником - Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, тоді як вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за період з 09 листопада 2021 року по 03 листопада 2022 року стосуються періоду, коли Київський національний університет імені Тараса Шевченка не був залучений до виконання рішення суду, як сторона виконавчого провадження, тому, на думку суду, вимоги позивача до Київського національного університету імені Тараса Шевченка є безпідставними.
 
Не погодився із зазначеним судовим рішенням позивач, ним подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність рішення як такого, що не відповідає нормам матеріального права, а також фактичним обставинам справи.  
Вказує, що рішення суду від 09 листопада 2021 року відповідачем Національною академією державного управління не оскаржувалось, але і добровільно виконано не було. В січні 2023 року ухвалою суду було замінено боржника - Національну академію державного управління при Президентові України на його правонаступника - Київський національний університет імені Тараса Шевченка у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року. В березні 2023 року рішення суду від 09 листопада 2021 року частково було виконано саме правонаступником відповідача - Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а в іншій частині (поновлення на роботі) рішення залишається невиконаним, виконавче провадження досі відкрито. Таким чином, позивачем було подано виконавчі листи та подано їх до виконання, що вказує на те, що позивачем вчинялись дії для поновлення його на роботі.
Зазначає, що в даному випадку КНУ ім. Т. Шевченка, як правонаступник, відповідає за всі борги та зобов`язання або/та порушення прав, які були допущені Національною академією державного управління при Президентові України до моменту її припинення як юридичної особи, особливо ті, що встановлені судовим рішенням.
Також позивач не наполягає на тому, що КНУ ім. Т. Шевченка є роботодавцем позивача, він є правонаступником роботодавця позивача (Академії), а тому зобов`язаний сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу позивачу, який тривав з дня, наступного після сприйняття відповідного судового рішення та по день працевлаштування позивача на іншій роботі.
Позивач зазначає, що обов`язок щодо сплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу виник у КНУ ім. Т. Шевченка саме у зв`язку із тим, що він є правонаступником всіх прав та обов`язків Академії, які виникли до моменту припинення її як юридичної особи. Цей обов`язок, в даному випадку, не пов`язаний з моментом заміни боржника у зобов`язані, адже правонаступник прийняв на себе всі зобов`язання Академії, які виникли в процесі її діяльності аж до  моменту припинення її як юридичної особи, а не лише ті зобов`язання, які виникли з моменту заміни юридичної особи боржника її законним правонаступником у тих чи інших виконавчих провадженнях. Проте суд не надав вказаним обставинам жодної правової оцінки.
На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та  ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Стягнути з КНУ ім. Т. Шевченка, як правонаступника Національної академії державного управління при Президентові України на користь позивача витрати на правничу допомогу. 
 
У відзиві на апеляційну скаргу представник КНУ ім. Т. Шевченка  - адвокат Щербина Б.С. вказує на те, що апеляційна скарга позивача є необгрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що Університет є правонаступником Національної академії з 16 березня 2021 року, а тому в судовому рішенні від 09 жовтня 2021 року закладена помилка, оскільки на стадії розгляду справи по суті не було залучено правонаступника в особі Університету, а отже Університет не мав відомостей про стан розгляду справи і про її результат. Також вказує на те, що позивачем не було здійснено жодних дій, спрямованих на поновлення його на роботі у правонаступника. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.
 
У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
 
Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2021 року у справі № 761/2686/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до Національної академії державного управління при Президентові України про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди - задоволено частково. Скасовано наказ т.в.о. президента Національної академії державного управління при Президентові України від 29 жовтня 2020 року №707-ос «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді доцента (0,75 ставки) кафедри інформаційної політики та цифрових технологій Інституту публічного управління та адміністрування Національної академії державного управління при Президентові України з 04 листопада 2020 року. Стягнуто з Національної академія державного управління при Президентові України на користь ОСОБА_1 середній заробіток у розмірі 164153, 46 грн, судовий збір у розмірі 2724, 00 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 17000,00 грн. Стягнуто з Національної академія державного управління при Президентові України на користь держави судовий збір в розмірі 970, 15 грн.  Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі. Позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення /т.1 а.с. 8-13/. 
Вказане судове рішення відповідачем не оскаржувалося.
03 травня 2022 року Шевченківським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист №761/2686/21 /т.1 а.с. 223/.
Постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції  (м. Київ) Руденка Ю.О. від 24 травня 2022 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №761/2686/21 /т.1 а.с. 221-222/.
Постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції  (м. Київ) Руденка Ю.О. від 20 жовтня 2022 року повернуто  виконавчий документ  стягувачу у відповідності до вимог п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». У цій постанові зазначено, що боржник Національна академія державного управління при Президентові України знаходиться у стані реорганізації, боржник не здійснює господарської діяльності, майна та рахунків не має /т.1 а.с. 220 б, 220 в/.
Відповідно до наказу Міністерства освіти та науки України від 16 березня 2021 року № 316 «Про реорганізацію закладів освіти» Національну академію державного управління при Президентові України реорганізовано шляхом приєднання до Київського національного університету імені Тараса Шевченка як структурного підрозділу.  Зазначено, що Київський національний університет імені Тараса Шевченка є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Національної академії державного управління при Президентові України /т.1 а.с. 102,108/.
Згідно довідки Київської обласної військової адміністрації від 27 грудня 2022 року, ОСОБА_1 працює в Київській обласній державній адміністрації  (Київській обласній військовій адміністрації) на посаді радника патронатної служби апарату Київської обласної державної адміністрації за сумісництвом з 03 листопада 2022 року по цей час /т.1 а.с. 20/.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 про заміну боржника при примусовому виконанні рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року - задоволено. Замінено боржника  - Національну академію державного управління при Президентові України на його правонаступника - Київський національний університет імені Тараса Шевченка у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року у справі №761/2686/21 /т.1 а.с. 55-58/.
19 січня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до Національної академії державного управління при Президентові України, в якому просив стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, мотивуючи його тим, що станом на день подачі цього позову відповідачем не виконано рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2021 року.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2023 року позовні вимоги позивача задоволено, стягнуто з Національної академії державного управління при Президентові України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 186336,36 грн та витрати на сплату судового збору та правничої допомоги /т.1 а.с. 38,39/.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2023 року заочне рішення від 01 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії державного управління при Президентові України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано, призначено справу до розгляду у спрощеному порядку у відкритому судовому засіданні /т.1 а.с. 77/.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року залучено правонаступника відповідача - Національна академія державного управління при Президентові України - Київський національний університет імені Тараса Шевченка /т.1 а.с. 113/.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Київського національного університету імені Тараса Шевченка про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що у спірних правовідносинах Київський національний університет імені Тараса Шевченка не є роботодавцем позивача та не був як правонаступник Національної академії державного управління при Президентові України зобов`язаний судом поновити його на роботі та виконати вимоги ст. 235 КЗпП України, а тому не може відповідати перед позивачем за невиконання рішення суду від 09 листопада 2021 року про поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.
 
Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю (ст. 43 Конституції України).
Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (ст.51 КЗпП України).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню (ст. 235 КЗпП України).
Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєвоважливих прав та інтересів громадян і держави.
Обов'язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.
Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.
Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після  оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.
Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження  власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.
У разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки (ст. 236 КЗпП України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №711/8446/16-ц (провадження № 14-37цс19) вказано, що: «стаття 236 КЗпП передбачає, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі за змістом статті 236 КЗпП слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин негайно після проголошення судового рішення (висновок Верховного Суду України у постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-435цс15)».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2023 року у справі № 461/7423/21 (провадження № 61-872св23) зазначено, що: «належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків (аналогічний висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 501/4019/21-ц, провадження № 61-9103св22).
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися. 
Враховуючи лексичне значення (тлумачення) поняття «затримка» як «зволікання», затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення. У разі невиконання цього обов`язку добровільно рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку.
Зазначена правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-435цс15, у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 243/2748/16-ц. 
Отже, для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період».
Відповідно до ст.240-1 КЗпП України, у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.
У постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі №808/2741/16 зазначено, що у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розкладу - ввести скорочену посаду, а якщо підприємство, установу реорганізовано - рішення про поновлення працівника на роботі має бути виконано правонаступником.
 
Виходячи з положень п.п.1,2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України№ 100 від 08 лютого 1995 року, у разі вимушеного прогулу, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.
В порядку визначеному п. 8 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації.
 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).
 
З наведених обставин справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2021 року у справі № 761/2686/21 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково. Скасовано наказ т.в.о. президента Національної академії державного управління при Президентові України від 29 жовтня 2020 року №707-ос «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді доцента (0,75 ставки) кафедри інформаційної політики та цифрових технологій Інституту публічного управління та адміністрування Національної академії державного управління при Президентові України з 04 листопада 2020 року. Стягнуто з Національної академія державного управління при Президентові України на користь ОСОБА_1 середній заробіток у розмірі 164153, 46 грн, судовий збір у розмірі 2724, 00 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 17000,00 грн. Стягнуто з Національної академія державного управління при Президентові України на користь держави судовий збір в розмірі 970, 15 грн.  Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.
Вказане рішення суду виконано не було, у зв`язку з чим 19 січня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до Національної академії державного управління при Президентові України, в якому вказував на те, що відповідач має виплатити позивачу середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 10 листопада 2021 року по 02 листопада 2022 року в розмірі 186336,36 грн.
З наведених обставин справи також вбачається, що Національна академія державного управління при Президентові України була реорганізована шляхом приєднання до Київського національного університету імені Тараса Шевченка як структурного підрозділу, та Київський національний університет імені Тараса Шевченка став правонаступником всього майна, прав та обов`язків Національної академії державного управління при Президентові України. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року було замінено боржника - Національну академію державного управління при Президентові України на його правонаступника - Київський національний університет імені Тараса Шевченка у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року у справі №761/2686/21. 
Оскільки Національну академію державного управління при Президентові України реорганізовано, а Київський національний університет імені Тараса Шевченка є правонаступником, то саме Київський національний університет імені Тараса Шевченка, як правонаступник є відповідальною особою за невиконання Національною академією державного управління при Президентові України зобов`язань, в тому числі зобов`язань, що виникають з рішення суду. При цьому, слід також врахувати, що Київський національний університет імені Тараса Шевченка є правонаступником з 16 березня 2021 року, тобто на час настання строку виконання рішення суду, Київський національний університет імені Тараса Шевченка вже набув всіх прав і обов`язків Національної академії державного управління при Президентові України, як правонаступник.
Судом у справі №761/2686/21 було встановлено, що середньоденний заробіток позивача становить 739, 43 грн. Загальна кількість робочих днів у спірному періоді, протягом якого триває вимушений прогул у зв`язку з невиконанням рішення суду з 10 листопада 2021 року по 02 листопада 2022 року становить - 252 робочих днів. А сума середнього заробітку визначена за формулою середньоденна заробітна плата помножена на кількість днів вимушеного прогулу у зв`язку з невиконанням рішення суду становить 186336,36 грн (739, 43 грн *252=186336,36 грн).
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що з Київського національного університету імені Тараса Шевченка на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за невиконання рішення суду про поновлення на роботі в розмірі 186336,36 грн.
Суд першої інстанції при розгляді справи вищенаведені обставини та вимоги закону не врахував, не перевірив належним чином доводи позивача і не дав їм правильної юридичної оцінки та дійшов помилкових висновків про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача знайшли своє підтвердження.
Відповідно до приписів ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому підлягає до скасування, з постановленням нового судового рішення про задоволення заявлених позовних вимог.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
 
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київського національного університету імені Тараса Шевченка про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.
Стягнути з Київського національного університету імені Тараса Шевченка на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 186336,36 грн.
 
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: Київський національний університет імені Тараса Шевченка (01033, м. Київ, вул. Володимирська, 60, ЄДРПОУ 02070944).
 
Постанова  набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:                                                                 В.В. Соколова                                 
Судді:                                                                                      М.В. Мережко
 
                                                                                                 Н.В. Поліщук