П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/31330/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Романченко Є.Ю. 
Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
13 травня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Боровицького О. А.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Житомирської обласної прокуратури, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Житомирської обласної прокуратури від 06.07.2023 № 137к про переведення з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, досудового розслідування та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Житомирської обласної прокуратури на посаду прокурора Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області на час відпустки ОСОБА_2 для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;
- зобов`язати Житомирську обласну прокуратуру поновити на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, досудового розслідування та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Житомирської обласної прокуратури.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що переведення на посаду прокурора Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області відбулося протиправно та без згоди позивача, оскільки заява про переведення була написана під психологічним тиском його безпосереднього керівника.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Позивач зазначив, що судом першої інстанції не надано оцінки щодо відсутності його безпосереднього волевиявлення на переведення із вищестоящої посади на нищу, ще й на декретне місце, оскільки наполягає на тому, що особисто у кадри заяву не заносив.
05 квітня 2024 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, наказом в.о. керівника Житомирської обласної прокуратури, ОСОБА_1 переведено на посаду прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, досудового розслідування та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Житомирської обласної прокуратури з 02.11.2021.
06.07.2023 до відділу кадрової роботи та державної служби Житомирської обласної прокуратури надійшла заява прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, досудового розслідування та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_1 про переведення на посаду прокурора Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області на час відпустки ОСОБА_2 для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Наказом керівника Житомирської обласної прокуратури від 06.07.2023 № 137к прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, досудового розслідування та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Житомирської обласної прокуратури Михальчука О.О. переведено на посаду прокурора Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області на час відпустки ОСОБА_2 для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 07 липня 2023 року по 12 березня 2025 року включно.
Під час ознайомлення ОСОБА_1 06.07.2023 з наказом керівника Житомирської обласної прокуратури від 06.07.2023 № 137к про його переведення з 07.07.2023 на посаду прокурора Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області на час відпустки ОСОБА_2 для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ним власноручно вчинено запис на вказаному наказі про незгоду з ним, а також те, що заява про переведення написана під примусом.
У зв"язку з повідомленими обставинами, 07.07.2023 начальник відділу кадрової роботи та державної служби Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 подав на ім"я керівника Житомирської обласної прокуратури рапорт про призначення службового розслідування з метою спростування чи підтвердження доводів ОСОБА_1 щодо вчиненого стосовно нього примусу до написання заяви про переведення із Житомирської обласної прокуратури на посаду прокурора Коростишівської окружної прокуратури.
Наказом керівника Житомирської обласної прокуратури від 10.07.2023 № 139к, з метою перевірки доводів ОСОБА_1 щодо вчиненого стосовно нього примусу до написання заяви про переведення із обласної прокуратури на посаду прокурора Коростишівської окружної прокуратури, призначено службове розслідування.
За результатами службового розслідування складено висновок, який затверджено керівником Житомирської обласної прокуратури 09.08.2023. Зі змісту вказаного висновку вбачається, що на волевиявлення прокурора ОСОБА_1 щодо переведення на посаду прокурора Коростишівської окружної прокуратури стороннього впливу не було, а факти, що стали підставою для проведення службового розслідування, не знайшли свого об`єктивного підтвердження.
Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з адміністративним позовом. 
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з безпідставності заявлених позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
За приписами ст.1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.
Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників.
Відповідно до ст.222 КЗпП України особливості розгляду трудових спорів суддів, прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюється законодавством.
Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (із змінами і доповненнями) (далі – Закон №1697).
Положеннями ст.16 Закону №1697 визначено, що незалежність прокурора забезпечується, зокрема, особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також порядком здійснення повноважень, визначеним процесуальним та іншими законами. Прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.
Статтею 38 Закону №1697 передбачено порядок переведення прокурора на посаду до іншого органу прокуратури. Відповідно до цієї статті прокурор може бути переведений за його згодою до іншого органу прокуратури, у тому числі вищого рівня, на вакантну або тимчасово вакантну посаду.
Відтак, основними правовими підставами для переведення прокурора на посаду до іншого органу прокуратури є його згода та наявність вакантної посади.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги позивача щодо відсутності його згоди на переведення на посаду прокурора Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області, оскільки заява про переведення була написана під психологічним тиском його безпосереднього керівника, колегія суддів зважає на наступне. 
Матеріалами справи підтверджується, що по факту повідомлених обставин, 07.07.2023 начальник відділу кадрової роботи та державної служби Житомирської обласної прокуратури Сичук О.П. подав на ім`я керівника Житомирської обласної прокуратури рапорт про призначення службового розслідування з метою спростування чи підтвердження доводів ОСОБА_1 щодо вчиненого стосовно нього примусу до написання заяви про переведення із Житомирської обласної прокуратури на посаду прокурора Коростишівської окружної прокуратури.
Наказом керівника Житомирської обласної прокуратури від 10.07.2023 № 139к, з метою перевірки доводів ОСОБА_1 щодо вчиненого стосовно нього примусу до написання заяви про переведення з обласної прокуратури на посаду прокурора Коростишівської окружної прокуратури було призначено службове розслідування.
За наслідком службового розслідування складено Висновок про результати службового розслідування за фактами можливого порушення стосовно прокурора ОСОБА_1 положень статті 7 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів щодо незалежності прокурора при виконанні ним службових обов`язків від будь-якого впливу, тиску чи втручання в його професійну діяльність. Зі змісту вказаного висновку вбачається, що на волевиявлення прокурора ОСОБА_1 щодо переведення на посаду прокурора Коростишівської окружної прокуратури стороннього впливу не було, а факти, що стали підставою для проведення службового розслідування, не знайшли свого об`єктивного підтвердження. Даний висновок прокурор ОСОБА_1 отримав на електронну пошту 28.09.2023.
Так, за своєю правовою природою висновок службового розслідування є службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення.
Розділом VIII Інструкції про порядок проведення службових розслідувань стосовно прокурорів, яка затверджена наказом Генерального прокурора 16 червня 2021 року № 202 визначено, що висновок службового розслідування може бути скасовано Генеральним прокурором, посадовою особою, якою призначено службове розслідування, або особами, які виконують їх обов`язки, у разі неповноти службового розслідування, невідповідності висновку службового розслідування фактичним обставинам, встановленим під час його проведення, а також у разі допущення інших порушень цієї Інструкції, іншого законодавства України, що суттєво вплинули чи могли вплинути на результати службового розслідування.
Відомості про оскарження прокурором ОСОБА_1 висновку службового розслідування чи його скасування Генеральним прокурором, посадовою особою, якою призначено службове розслідування, або особами, які виконують їх обов`язки матеріали справи не містять.
Слід також врахувати, що заява позивача щодо відзиву заяви про переведення була зареєстрована в Інформаційній системі "Система електронного документообігу органів прокуратури України" поза межами робочого часу (18 год 02 хв) та після реалізації керівником рішення про переведення шляхом винесення відповідного наказу. 
В той же час, колегія суддів вважає обґрунтованою позицію суду першої інстанції, що належних доказів вчинення відносно позивача дій, що можуть кваліфікуватись як психологічний тиск, останнім не надано, оскільки матеріали справи не містять відповідних доказів стосовно повідомлення про вчинення відносно позивача неправомірних дій до прокурора вищого рівня, Ради прокурорів України, Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора. 
Також доводи апеляційної скарги не спростовують наявних у справі доказів того, що із 07 липня 2023 року ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов`язків прокурора Коростишівської окружної прокуратури. Після призначення прокурора Коростишівської окружної прокуратури на посаду начальника Радомишльського відділу цієї окружної прокуратури із 06.07.2023 у Коростишівській окружній прокуратурі з`явилася вакантна посада прокурора прокуратури. У зв`язку із цим, ОСОБА_1 було запропоновано написати заяву про переведення на посаду прокурора Коростишівської окружної прокуратури на постійній основі, на що він погодився. На підставі його заяви наказом обласної прокуратури від 11.07.2023 № 146к ОСОБА_1 призначено на посаду прокурора Коростишівської окружної прокуратури, звільнивши з посади прокурора цієї прокуратури на час відпустки ОСОБА_2 .
Відтак, суд приходить до висновку, що на волевиявлення прокурора ОСОБА_1 щодо переведення на посаду прокурора Коростишівської окружної прокуратури стороннього впливу не було, оскільки вказані обставини встановлені службовим розслідуванням, результати якого викладенні у Висновку і повторному дослідженню не підлягають.
Наявність вакантної посади прокурора Коростишівської окружної прокуратури на момент переведення прокурора ОСОБА_1 , судом, в силу приписів статті 78 КАС України, не встановлюються, оскільки ця обставина визнається та не оспорюється сторонами.
Стосовно доводів позивача, про те, що на його заяві про переведення від 06.07.2023 відсутнє будь-яке погодження (візування) керівника структурного підрозділу та першого заступника керівника Житомирської обласної прокуратури, то судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що положення про організацію кадрової роботи в органах прокуратури України, яке затверджено наказом Генерального прокурора 10 лютого 2022 року № 25 (далі- Положення), визначає основні напрями організації кадрової роботи в органах прокуратури України. Метою прийняття якого є забезпечення організації роботи з кадрами в органах прокуратури України, керуючись статтею 9 Закону України "Про прокуратуру".
Відтак, посилання на порушення кадровою службою органу прокуратури приписів Положення, як підставу для скасування оспорюваного наказу, є не обґрунтованими.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнати протиправним та скасування наказу керівника Житомирської обласної прокуратури від 06.07.2023 № 137к, що вказує на необґрунтованість заявлених позовних вимог. 
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Боровицький О. А.    Курко О. П.