Справа № 167/468/23 	Головуючий у 1 інстанції: Требик В. Б. 	
Провадження № 22-ц/802/300/24  	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
11 квітня 2024 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Шевчук Л. Я.,
суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,
секретар с/з Трикош Н. І.,
з участю:
представника позивача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих коштів, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 – ОСОБА_1 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 26 грудня 2023 року,
В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_3 звернувся в суд із зазначеними позовними вимогами, які обгрунтовані тим, що 10 та 30 березня 2021 року він помилково здійснив переказ грошових коштів у безготівковій формі на банківський рахунок відповідача ОСОБА_4 у розмірі 527 200 грн та 130 800 грн відповідно. 
Позивач вважає, що такі кошти відповідач набув без достатньої правової підстави, оскільки будь-які договірні або інші відносини між ними відсутні. 
Покликаючись на зазначені обставини та на положення частини 1 статті 1212 ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідача безпідставно набуті ним кошти, три проценти річних та інфляційні нарахування відповідно, а всього на загальну суму 961 953,10 грн.
Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 26 грудня 2023 року у цій справі у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих коштів відмовлено.
Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням представник позивача ОСОБА_3 – адвокат Унінець І. М. подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову ОСОБА_3 .
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, представник відповідача апеляційну скаргу заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу представника позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 , суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач ОСОБА_3 суду не довів того, що відповідач без достатньої правової підстави, тобто безпідставно набув за його рахунок грошові кошти.
Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи та зроблені з дотриманням вимог закону.
Загальні підстави для виникнення зобов?язання у зв?язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв?язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов?язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). 
Об?єктивними умовами виникнення зобов?язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають:
набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого);
шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого);
обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого;
відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. 
За змістом частини 1 статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11, частин 1, 2 статті 509 ЦК України цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов?язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Зобов?язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов?язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною 1 статті 177 ЦК України об?єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Загальна умова частини 1 статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов?язальних (договірних) відносинах.
Отримане однією із сторін у зобов?язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Системний аналіз положень частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11, частини 1 статті 177, частини 1 статті 202, частин 1, 2 статті 205, частини 1 статті 207, частини 1 статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).
Такі висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у справі № 495/2442/16-ц (провадження № 61-15428св19); від 10 вересня 2018 року у справі № 638/11807/15-ц (провадження № 61-1215св17), від 12 вересня 2018 року у справі № 154/948/16 (провадження № 61-4497ск18), від 12 грудня 2018 року у справі № 205/5330/14-ц (провадження № 61-1133св18).
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).
У своїй позовній заяві ОСОБА_3 зазначав, що він помилково перерахував грошові кошти на банківський рахунок відповідача ОСОБА_4 , а тому вважає, що останній набув ці грошові кошти безпідставно.
Натомість сторона відповідача вказала, що ці кошти були перераховані позивачем ОСОБА_3 на банківський рахунок відповідача ОСОБА_4 на виконання умов договору купівлі-продажу опціону на придбання паїв і часток капіталу від 10 березня 2021 року.
Згідно з наданим стороною відповідача копії договору купівлі-продажу опціону на придбання паїв і часток капіталу від 10 березня 2021 року укладеного між ОСОБА_4 , як керуючим партнером компанії «Internet Cash Ltd» (продавцем) і ОСОБА_3 (покупцем) був укладений договір, за умовами якого продавець зобов`язується продати покупцю, а покупець зобов`язується купити у продавця об`єкти опціону з такими характеристиками: строк оплати премії опціону – до березня 2021 року; строк дії опціону – протягом року після створення модульної компанії; вартість премії опціону – 20000 євро за 29 % модульної компанії; предмет викупу по опціону – відповідні премії опціону кількості часток капіталу в модульній компанії «єМаркетплейс» (т. 1, а. с. 198-206, т. 2, а. с. 58-64).
У пунктах 1.16, 1.17 цього договору зазначено об`єкти опціону, які підлягають передачі – відповідні премії опціону кількості часток капіталу в модульній компанії «єМаркетплейс» і відповідно кількості паїв у проекті. Строк і (або) умови, за яких опціон може бути придбаний і реалізований – опціонні права на об`єкти опціону, можуть бути реалізовані в такому порядку: при оплаті покупцем премії опціону до 10 березня 2021 року відповідна кількість часток капіталу модульної компанії «єМаркетплейс» передаються у власність покупця протягом п`яти робочих днів з моменту отримання продавцем повної вартості премії опціону без додаткової плати часток із розрахунку 29 % за 16000 євро; до 30 березня 2021 року залишок 4000 євро.
Судом за матеріалами справи встановлено, що 10 березня 2021 року та 30 березня 2021 року позивачем ОСОБА_3 на належний відповідачу ОСОБА_4 банківський рахунок № НОМЕР_1 було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 527 200 грн та 130 800 грн відповідно (коментар до платежів: переказ на рахунок в іншому банку), що підтверджується копіями платіжних доручень від 10 березня 2021 року, від 30 березня 2021 року, повідомленням Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 17 травня 2023 року (т. 1, а. с. 8, 9, 35) .
При цьому сторона позивача не надала суду будь-яких доказів на спростування того, що 10 березня 2021 року між позивачем ОСОБА_3 і відповідачем ОСОБА_4 був укладений договорів купівлі-продажу опціону на придбання паїв і часток капіталу, на виконання умов якого позивач перерахував на банківський рахунок відповідача грошові кошти на загальну суму 658 000,00 грн.
03 листопада 2023 року представник позивача ОСОБА_3 – адвокат Унінець І. М. подав суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просив поставити таке питання: Чи виконано підпис на шостій сторінці договору купівлі-продажу опціону на придбання паїв і долей капіталу (договір про опціон) від 10 березня 2021 року в графі «покупець» розділу 9 «Юридичні адреси і платіжні реквізити сторін» ОСОБА_3 »?
Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 13 грудня 2023 року у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовлено з підстав того, що стороною позивача не надано суду вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки підпису позивача ОСОБА_3 . 
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , оскільки останній не довів суду, що відповідач ОСОБА_4 без достатньої правової підстави набув за рахунок позивача грошові кошти.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність судового рішення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 – ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 26 грудня 2023 року у цій справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий 

Судді