Номер провадження: 22-ц/813/3297/24 
Справа № 494/960/21
Головуючий у першій інстанції Панчишин А.Ю.
Доповідач Дришлюк А. І.
Категорія: 51

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,
при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Одеса справу за апеляційною скаргою представника П`ятого Державного пожежно-рятувального згону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області – Федорчук Рафаіла Володимировича на рішення Березівського районного суду Одеської області від 02 листопада 2023 року по цивільній справі за позовом П`ятого Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до ОСОБА_1 , про стягнення надмірно виплачених грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року представник п`ятого державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області звернувся до Березівського районного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених грошових коштів, вказуючи на те, що наказом Головного управління ДСНС України в Одеській області №216о/с від 12 травня 2020 року майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника караулу 29 ДПРЧ 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області звільнено у запас збройних сил України за пунктом 176 підпунктом «1», у зв`язку з закінченням строку контракту. ОСОБА_1 нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільнені у розмірі 185 175,00 грн., за 26 років вислуги. Однак при здійсненні перерахунку коштів 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області здійснив лічильну помилку та надлишково перевів ОСОБА_1 104 883,12 грн. 14 липня 2021 року 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області звернулось до ОСОБА_1 з листом №6740005437852 щодо повернення 104 883,12 грн., однак станом на 30 липня 2021 року на розрахунковий рахунок 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області повернення не зроблено (а.с. 1-37).
Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 02.11.2023 року позовні вимоги 5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про стягнення надмірно виплачених грошових коштів було вирішено залишити без задоволення (а.с. 80-83).
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник П`ятого Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області – Федорчук Рафаіл Володимирович звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, через що є незаконним й необґрунтованим. Таким чином, суд першої інстанції посилається на ст. 1215 ЦК України, як на підставу відмовлення у задоволенні позову, однак положення зазначеної норми не можуть застосовуватись до правовідносин щодо набуття грошових коштів відповідачем без достатньої правової підстави, так як наявна недобросовісність з боку набувача, при отриманні безпідставно набутих коштів, у розмірі 104883,12 грн. Разом з тим, апелянт вказує, що ОСОБА_1 не дотримувався вимог Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, яким передбачено своєчасне подання відомостей про себе, що мають значення для проходження служби цивільного захисту. У результаті чого було помилково нараховано ще понад 12 років строку служби останнього в Збройних Силах України, яку відповідач проходив до вступу на службу в ДСНС (а.с. 89-97).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.12.2023 року було відкрито апеляційне провадження (а.с. 99-101) та ухвалою від 19.02.2024 року справу призначено до розгляду.
Сторони своїм правом передбачених ст. 360 ЦПК України не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.
У зв`язку із перебуванням судді-учасника колегії Драгомерецького М.М. у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було здійснено заміну ОСОБА_2 на резервного суддю – ОСОБА_3 .
В судове засідання з`явився представник апелянта – ОСОБА_4 , апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі. Відповідач, ОСОБА_1 , до судового засідання не з`явився, на адресу суду направив копію витягу з наказу Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного про зарахування ОСОБА_1 , з 21.03.2024 року до особового складу. Про перенесення судового засідання від відповідача будь-яких клопотань в свою чергу на надходило.
Дослідивши наявні матеріали справи, апеляційним судом встановлено наступні обставини справи.
Згідно копії витягу з наказу Головного управління ДСНС України в Одеській області № 216 о/с від 12.05.2020 року, ОСОБА_1 , начальника караулу 29 ДПРЧ 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області звільнено у запас Збройних сил України за пунктом 176 підпунктом «1» у зв`язку з закінченням строку контракту (а.с. 4).
Наказом 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області № 49 від 15 травня 2020 року ОСОБА_1 виключено зі списків 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області (а.с. 5-6).
14.07.2021 року 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області звернулось до ОСОБА_1 з листом №6740005437852 щодо повернення 104 883,12 грн., однак станом на 30.07.2021 року на розрахунковий рахунок 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області повернення не зроблено (а.с. 18-19).
06.05.2021 року за результатами перевірки аналізу ефективності організації ведення діловодства та архівної справи Головного управління ДСНС України в Одеській області складено звіт від 26.03.2021 року №8 з виявленими недоліками та порушеннями нормативно-правових актів організаційно-розпорядчих документів, які регламентують діяльність органів і підрозділів служби цивільного захисту, був складений відповідний висновок. Згідно вказаного висновку зазначено, що в наказі ГУ ДСНС від 12.05.2020 року № 216 о/с при звільненні особи начальницького складу не була вказана вислуга років на час звільнення, а в наказі 5 ДПРЗ від 15.05.2020 року №49 була вказану вислуга років календарна та загальна при звільненні ОСОБА_1 25 років 00 місяців 03 дні, але в наказі відсутні відомості про попередню службу у Збройних силах України 12 років 08 місяців 19 днів (звільнений у зв`язку зі скороченням штатів та у відповідності вимог ст. 10 Постанови КМУ №393 мав права на отримання грошової допомоги при звільненні за прослужений період). Відсутність цих відомостей призвели до порушення вимог ст. 10 Постанови КМУ №393 та безпідставної виплати грошової допомоги при звільненні за додаткові 13 років на загальну суму 104 883,12 грн (а.с. 24-34).
Приймаючи оскаржуване рішення щодо відмови у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено факт недобросовісного набуття ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 104 883,12 грн. як грошової допомоги при звільненні, не встановлено наявності рахункової (лічильної) помилки, яка призвела до цього, не доведено факт отримання ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні з Збройних сил України, в зв`язку з чим ці грошові кошти з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають на підставі ст.1215 ЦК України.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Матеріалами справи в свою чергу встановлено, що звертаючись до суду із відповідною апеляційною скаргою, апелянт посилається на помилкові висновки суду першої інстанції щодо застосування в даному випадку положень ст. 1215 ЦК України, адже в даному, на думку апелянта, наявна недобросовісність зі сторони відповідача - ОСОБА_1 , а саме щодо ненадання своєчасно відомостей про себе, що мають значення для проходження служби цивільного захисту, що призвело до помилкового нарахування вихідної допомоги у більшому розмірі. З огляду на наведене, апелянт стверджує про наявність підстав для задоволення позову у відповідності до ст. 1212 ЦК України, у зв`язку із чим слід зазначити. 
Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Натомість, положеннями ст. 1215 ЦК України наведено перелік випадків за наявності яких безпідставно набуте майно не підлягає поверненню, а саме: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року по справі № 753/15556/15, положеннями ст. 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Аналогічні висновки щодо застосування відповідних положень ст. 1215 ЦК України також містяться у постановах ВС від 25.04.2018 року по справі № 524/2029/17; від 03.05.2018 року по справі № 473/2859/17; від 26.06.2018 року по справі № 174/404/16.
До рахункових помилок, в свою чергу, належать неправильність в обчисленнях, дворазове нарахування виплат за один і той самий період тощо, тобто не можуть вважатися рахунковою помилкою неправильне застосування норм закону та нормативно-правових актів. Зазначеного висновку також дійшов ВСУ в постанові від 20.06.2018 року по справі № 501/2500/15.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільнені у розмірі 185175,0 грн, за 26 років вислуги (а.с. 16), яка була нарахована на підставі відповідного наказу № 49 від 15.05.2020 року (а.с. 5-6). Згідно пояснень апелянта, дана допомога була нарахована помилково, у зв`язку із не дотриманням ОСОБА_1 п. 31 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що в свою чергу не є рахунковою помилкою, зважаючи на вищенаведене та встановлені обставини справи, в тому числі безпосередньо з огляду на підстави нарахування даної виплати, оскільки поняття рахункової помилки не включають в себе певні порушення положень нормативно-правових актів, на які в свою чергу й посилається безпосередньо позивач. Разом з тим, належних та обґрунтованих доказів на підтвердження наявності певної недобросовісності з боку відповідача, яка на думку апелянта стала підставою для помилкового нарахування грошових коштів, останнім надано не було. Натомість, в матеріалах справи наявна відповідна копія документів, а саме подання на звільнення та підстави для звільнення, в яких міститься інформація щодо перебування ОСОБА_1 на службі в ДСНС з липня 2007 року, в тому числі зазначено, що останній проходив службу в Збройних Силах України в період з 01.08.1993 року по 20.04.2006 року (а.с. 115, 117), що відповідно свідчить про проінформованість позивача щодо факту перебування та відповідного терміну перебування особи на службі у Збройних Силах України. При цьому, будь-яких відомостей в тому числі й щодо отримання відповідної грошової допомоги при попередньому звільненні зі служби у Збройних Сил України, на яку також посилається апелянт, матеріали справи в свою чергу також не містять. Відповідно, з огляду на наведені обставини справи, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити щодо правильності висновків суду першої інстанції відносно відсутності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на не доведеність позивачем наявності відповідних обставин, на які міститься посилання у позовні заяві. Саме лише посилання позивача на наявність зазначених підстав не можуть бути причиною для застосування положень щодо повернення безпідставно нарахованих виплат.
Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки наведені доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає апеляцій скаргу без задоволення та оскаржуване рішення без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника П`ятого Державного пожежно-рятувального згону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області – Федорчук Рафаіла Володимировича – залишити без задоволення.
Рішення Березівського районного суду Одеської області від 02 листопада 2023 року – залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду                                 А.І. Дришлюк

С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

Повний текст постанови складений 13 травня 2024 року

Суддя Одеського апеляційного суду                 А.І. Дришлюк