ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10084/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 червня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача:                                                                                                          Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                                       Ключковича В.Ю., Костюк Л.О.,  

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру МВС №8047 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГЦС МВС), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального сервісного центру МВС №8047 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві,    у якому просить:
-    визнати протиправною відмову ТСЦ №8047, викладену у відповіді від 12 травня 2022 року за № 8047-97вх., щодо проведення реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів на ім`я ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ТСЦ №8047 провести реєстрацію (перереєстрацію) на ім`я ОСОБА_1 з видачею свідоцтв про реєстрацію, наступних транспортних засобів: автомобіль марки «BMW Х6», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; автомобіль марки «Toyota 4Runner», державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ; автомобіль марки «Tesla Model 3», державний номерний знак НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 .
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що звернулася до відповідача з питання перереєстрації на її ім`я транспортних засобів автомобіля марки «ВМW», модель «Х6», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; марки «TOYOTA», модель « 4 RUNNER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , марки «TESLA», модель «Model 3» внаслідок виділення її частки в спільному майні подружжя відповідно до договору про поділ майна подружжя та рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року №761/38043/20. Відповідач протиправно відмовився проводити перереєстрацію вказаних транспортних засобів на її ім`я, посилаючись на те, що в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів містяться записи про арешт указаних транспортних засобів.
Позивач вважає, що арешт, на який посилається відповідач, накладено у кримінальному провадженні, учасником якого є її чоловік, право спільної власності якого на вказані транспортні засоби припинено, а тому відповідно до чинних правил реєстрації транспортних засобів наявність обтяжень у вигляді обмеження відчуження не є перешкодою для реєстрації транспортного засобу, якщо вона є похідною від зміни власника внаслідок виділення частки в спільному майні.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що самі по собі обставини накладення арешту на транспортні засоби у кримінальному провадженні Вищим антикорупційним судом України не мають якогось особливого значення у контексті вирішення даного спору, а мають значення правомочності власника майна в умовах існуючого арешту цього майна.
Апелянт зазначає, що факт набуття у власність транспортних засобів, зазначених у позовній заяві доведено належним чином, жодною стороною справи не оспорено, судом не спростовано. Таким чином, позивач мала право на державну реєстрацію права власності на транспортні засоби.   
Звертає увагу, що діяльність позивача жодними документами кримінального провадження не обмежена, а отже така діяльність власника, як реєстрація свого права власності (набуття якого підтверджено судовим рішенням), не може бути обмежена з боку відповідача.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2024 та від 27.05.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) 21.05.2024 року надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому представник зазначив, що наявність в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів обмежень на транспортних засобах, накладених на підставі судових рішень, забороняє територіальним сервісним центрам МВС проводити їх державну перереєстрацію на нового власника. Вважає, що доводи апелянта є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду таким, що прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи,   що ОСОБА_1 та її чоловік - ОСОБА_2 уклали договір про поділ майна подружжя від 16 червня 2020 року, відповідно до якого в особисту приватну власність позивачки переходять автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «BEETLE», реєстраційний номер НОМЕР_7 , зареєстрований на ОСОБА_1 , та автомобіль марки «TOYOTA», модель « 4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований на ОСОБА_2 .
Рішенням Шевченківського районного суду від 22 березня 2021 року визнано особистою приватною власністю ОСОБА_1 рухоме майно: автомобіль марки «ВМW», модель «Х6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль марки «TOYOTA», модель « 4 RUNNER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіль марки «TESLA», модель «Model 3», реєстраційний номер НОМЕР_8 , автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «BEETLE», реєстраційний номер НОМЕР_7 .
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою НАБУ на рішення Шевченківського районного суду від 22 березня 2021.Постановою Верховного Суду від 26.01.2022 року касаційну скаргу Національного антикорупційного бюро України залишено без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року без змін.
ОСОБА_1 08.02.2022 року звернулася до ТСЦ №8047 з метою перереєстрації на її ім`я автомобілів марки «ВМW», модель «Х6», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; марки «TOYOTA», модель « 4 RUNNER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , марки «TESLA», модель «Model 3».
Листом від 12 травня 2022 року №31/8047-97вх ТСЦ №8047 РСЦ ГСЦ в м. Києві (філія ГСЦ МВС) відмовив у проведенні перереєстрації вказаних автомобілів, зазначивши, що в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів станом на 22 лютого 2022 року містяться записи про арешт вказаних автомобілів на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 14 вересня 2020 року №991/7653/20.
Не погоджуючись з вказаною відмовою, вважаючи свої права порушеними, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 34 Закону України від 30.06.1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух» (далі - Закон №3353-ХІІ) державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Частиною одинадцятою статті 34 Закону №3353-ХІІ передбачено, що власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. У разі наявності обтяжень реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів здійснюється за наявності згоди обтяжувача (обтяжувачів), справжність підпису (підписів) якого (яких) засвідчено нотаріусом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок №1388).
Згідно з пунктом 15 Порядку №1388 під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби (крім випадків реєстрації нових транспортних засобів, перереєстрації транспортних засобів у зв`язку із зміною найменування та адреси юридичних осіб, прізвища, власного імені, по батькові (за наявності), місця проживання фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, встановлення газобалонного обладнання, отримання чи перезакріплення індивідуального номерного знака або номерного знака з відповідною комбінацією цифр, а також видачі реєстраційних документів для виїзду за кордон (їх повернення) або тимчасового реєстраційного талона під час передачі права користування та/або розпорядження транспортними засобами, видачі тимчасового реєстраційного талона під час передачі права користування та/або розпорядження транспортними засобами, вибракування їх у цілому) підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах. За результатами огляду в документах, які подаються для державної реєстрації, робиться відповідна відмітка або складається акт огляду. Експертне дослідження транспортного засобу і реєстраційних документів на транспортний засіб (інших документів, які є підставою для реєстрації транспортного засобу) проводиться за заявою власника з метою визначення справжності ідентифікаційних номерів транспортного засобу і реєстраційних документів. Експертне дослідження проводиться фахівцями експертної служби МВС або судовими експертами державних спеціалізованих установ, які мають присвоєну в установленому   Законом України   "Про судову експертизу" порядку кваліфікацію судового експерта з правом проведення досліджень за відповідними експертними спеціальностями. За результатами дослідження складається висновок експертного дослідження, який додається до документів, що подаються для державної реєстрації. Установлення відповідності конструкції, перевірка за Єдиним державним реєстром транспортних засобів, автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби, банком даних Генерального секретаріату Інтерполу, перевірка відомостей про обмеження відчуження за Державним реєстром обтяжень рухомого майна та відомостей про документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також про реєстрацію місця проживання за Єдиним державним демографічним реєстром (крім внутрішньо переміщених осіб, які подають довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або пред`являють її відображення в електронній формі на Єдиному державному вебпорталі електронних послуг "Портал Дія", зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія), відомостей про особу за Єдиним реєстром боржників, дійсності довіреності за Єдиним реєстром довіреностей, дійсності сертифіката відповідності за Державним реєстром сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації, та реєстром виданих сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання, що формується за повідомленнями уповноважених органів, і сертифікатів відповідності нових транспортних засобів, виданих виробником, документів, що підтверджують правомірність придбання, отримання, а також відомостей щодо митного оформлення транспортних засобів проводяться уповноваженими особами сервісного центру МВС.   
Після проведення перевірок на заяві власника транспортного засобу робиться запис щодо наявності або відсутності відомостей про розшук, арешт, заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію, відомостей про обмеження відчуження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, відомостей про особу в Єдиному реєстрі боржників, що засвідчується підписом уповноваженої особи сервісного центру МВС із зазначенням прізвища, імені, по батькові і дати.   
У разі наявності відомостей про розшук транспортного засобу його реєстрація, перереєстрація (крім випадків, визначених   абзацом четвертим   пункту 40 цього Порядку), зняття з обліку не проводиться. Реєстрація транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, проводиться за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні.   
Відповідно до пункту 41 Порядку №1388 забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця.   
Зміст положень пунктів 15 і 41 Порядку №1388 дає підстави для висновку, що реєстрація транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про   обмеження   відчуження, проводиться за наявності письмової згоди   обтяжувача   (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні. Водночас наявність у вказаному Реєстрі відомостей про   арешт   транспортного засобу унеможливлює його перереєстрацію на нового власника та зняття з обліку.   
Так, матеріалами справи встановлено, що ухвалою Вищого антикорупційного суду від 14 вересня 2020 року у справі №991/7653/20 задоволено клопотання старшого детектива - заступника керівника Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів ГУ детективів НАБУ у кримінальному провадженні 42020000000001458 та накладено арешт із забороною розпорядження та користування на транспортні засоби: автомобіль марки «ВМW», модель «Х6», реєстраційний номер НОМЕР_9 ; автомобіль марки «TOYOTA», модель « 4 RUNNER», реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 17 вересня 2020 року у справі №991/7653/20 задоволено клопотання старшого детектива - заступника керівника Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів ГУ детективів НАБУ у кримінальному провадженні 42020000000001458 та накладено арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання на транспортний засіб марки «TESLA», модель «Model 3», реєстраційний номер НОМЕР_8 .
Таким чином, відповідач 1 цілком обґрунтовано відмовив позивачці у реєстрації (перереєстрації) автомобілів марки «ВМW», модель «Х6», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; марки «TOYOTA», модель « 4 RUNNER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , марки «TESLA», модель «Model 3», на які накладено арешт у межах кримінальної справи (кримінальному провадженні).   
Щодо доводів апелянта про те, що оскільки норми абзацу першого пункту 41 Порядку суперечать меті державної реєстрації прав, а тому такі норми не підлягають застосуванню з огляду на вимоги статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зверталася із клопотаннями про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.09.2020 та від 17.09.2020, однак ухвалами від 03.06.2021 року та від 15.06.2021 року відмовлено у задоволенні цих клопотань.
Так, із тексту зазначених ухвал встановлено наступне.
Відповідно до наданих детективом   реєстраційних даних транспортних засобів вбачається, що саме за ОСОБА_2 станом на час розгляду клопотання про скасування арешту майна на праві власності зареєстровані   автомобілі   марки «BMW», моделі «Х6», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (VIN-код) НОМЕР_2 ; марки TOYOTA, моделі « 4 RUNNER», державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова (VIN-код) НОМЕР_4 ;   марки «Tesla» моделі «Model 3», державний номерний знак НОМЕР_8 , номер кузова (VIN код) НОМЕР_6 .
У щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, поданої ОСОБА_1 26.03.2021, власником зазначених автомобілів остання зазначила ОСОБА_2 .   
Сам по собі договір про поділ майна подружжя від 16.06.2020, укладений у простій письмовій формі, без подальшого реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу не свідчить про перехід права власності до ОСОБА_1 .
Факти укладення договору про поділ майна подружжя від 16.06.2020 та винесення рішення Шевченківським районним судом м. Києва від 22.03.2021 не впливають на обґрунтованість арештів, оскільки такий перехід не був оформлений у встановленому законом порядку.
Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.   
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух» власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про виконання позивачем зазначених вимог.
Щодо рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2021 року, яке на думку позивачки є підставою для проведення відповідачем реєстрації (перереєстрації) на ім`я ОСОБА_1 з видачею свідоцтв про реєстрацію, транспортних засобів, колегія суддів зазначає, що у зазначеному рішенні лише констатовано набуття позивачкою в особисту приватну власність автомобілів.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у спірних правовідносин заборона відчуження транспортних засобів була пов`язана із вжиттям заходів забезпечення кримінального провадження, учасником якого є чоловік позивачки, у зв`язку з чим норма пункту 15 Порядку №1388, яка дозволяє реєструвати транспортні засоби у разі виділення частки в спільному майні без згоди обтяжувача не може бути підставою для проведення реєстраційних дій з транспортним засобом, на який накладено арешт у кримінальному провадженні.
Щодо доводів апелянта про те, що в ухвалах Вищого антикорупційного суду України від 03.06.2021 та від 15.06.2021 року суд зазначив, що із наданих слідчому судді документів вбачається виникнення у ОСОБА_1 права на перереєстрацію права власності на автомобілів, а тому на думку позивачки остання має право на реєстрацію її права власності, колегія суддів зазначає наступне.
Так, в зазначених ухвалах викладено твердження слідчого судді про право у ОСОБА_1 на перереєстрацію права власності, однак такі твердження не є безумовною підставою для зобов`зання відповідача провести реєстрацію (перереєстрацію) з видачею свідоцтв.   
Оскільки в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів наявні відомості про накладення обмежень на транспортні засоби марки «ВМW», модель «Х6», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; марки «TOYOTA», модель « 4 RUNNER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , марки «TESLA», модель «Model 3», а тому у відповідача відсутні повноваження проводити їх державну перереєстрацію на нового власника, що передбачено пунктом 41 Порядку №1388.
Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.   
В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.   
Згідно з частинами першою - четвертою       статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                            
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року у справі №640/10084/22 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач                                                                                                                  О.М. Кузьмишина

Судді                                                                                                                                                  В.Ю. Ключкович

                                                                                                         Л.О. Костюк