ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 р.	Справа № 440/2469/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 (головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, повний текст складено 09.04.24 року) по справі № 440/2469/24
за позовом      Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Кременчук"  
до    Головного управління ДПС у Полтавській області  
про визнання протиправними та скасування податкової вимоги, рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Кременчук" (далі - позивач), звернулось до суду з позовом, в якому просило  визнати протиправними та скасувати:
- податкову вимогу від 24.01.2024 №0000415-1306-1631;
- рішення про опис майна в податкову заставу №287/16- 31-13-06-08 від 24.01.2024.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
03.04.2024 ГУ ДПС у Полтавській області (далі - відповідач) звернулось до суду із клопотанням про закриття провадження в адміністративній справі відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.
В обґрунтування зазначило, що 15.02.2024 та 11.03.2024 з інтегрованої картки платника ТОВ "Торговий дім Кременчук" виключено з обліку нараховані суми 50 999,63 грн та 3 070 309,60 грн відповідно. Отже, за позивачем не обліковується податковий борг, тому станом на 02.04.2024 спірна податкова вимога відкликана в автоматичному режимі, а рішення про опис майна у податкову заставу втратило юридичну силу.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 клопотання задоволено.
Закрито провадження в адміністративній справі № 440/2469/24 за позовом ТОВ "Торговий дім Кременчук" до ГУ ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги, рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області на користь ТОВ "Торговий дім Кременчук" витрати зі сплати судового збору у розмірі 30 280,00 грн.
ГУ ДПС у Полтавській області, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її в цій частині скасувати.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, тоді як суд першої інстанції невірно обчислив ставку судового збору, що підлягала сплаті за подання позову, оскільки помилково вважав податкову вимогу – позовною вимогою майнового характеру. Вказане призвело до стягнення з відповідача на користь ТОВ "Торговий дім Кременчук" надміру сплачених коштів за подання позову. 
Крім того, суд першої інстанції не врахував, що надміру сплачений судовий збір мав бути повернутий ТОВ "Торговий дім Кременчук" за рахунок Державного бюджету України за його клопотанням, а не стягнутий з відповідача.
Позивач не надав відзив на апеляційну скаргу.
Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Закриваючи провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки спірна податкова вимога відкликана, рішення про опис майна у податкову заставу втратило юридичну силу, тому фактично оскаржувані порушення виправлені суб`єктом владних повноважень та у суду відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішення протиправним після такого виправлення.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції вважав за можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області на користь ТОВ "Торговий дім Кременчук" витрати зі сплати судового збору у розмірі 30 280,00 грн.
Враховуючи оскарження відповідачем ухвали суду першої інстанції фактично лише в частині розподілу судових витрат та межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, слід зазначити наступне.
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
За приписами ч. 2 ст. 238 КАС України у випадку закриття провадження у справі суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2  ст. 132 КАС України).
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що судовий збір у випадку закриття провадження (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом) повертається позивачу з державного бюджету.
Разом з тим, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, невірно застосував положення КАС України та Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з чим помилково вважав, що сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду першої інстанції сплачено судовий збір в загальній сумі 30 280,00 грн, що підтверджується  платіжними інструкціями від 27.02.2024 № 18 та від 08.03.2024 № 24 (а.с. 79, 96).
Враховуючи, що провадження у справі закрито на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, сплачений судовий збір за подання позову в розмірі 30 280,00 грн підлягає поверненню особі, яка його сплатила, за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду апеляційної інстанції. Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відтак, викладене свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо розподілу судових витрат, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали з прийняттям нової постанови про повернення ТОВ "Торговий дім Кременчук"  судового збору за подання позову.
Керуючись статтями 238, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області  задовольнити.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 по справі № 440/2469/24  скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Кременчук" витрат зі сплати судового збору у розмірі 30 280,00 грн.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Кременчук" (ЄДРПОУ 43772977) судовий збір у розмірі 30 280,00 грн (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень 00 копійок), сплачений за подання позову до Полтавського окружного адміністративного суду відповідно до платіжних інструкцій від 27.02.2024 № 18 та від 08.03.2024 № 24.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено  03.06.2024 року