П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/22726/23	

Перша інстанція: суддя Харченко Ю.В.,
повний текст судового рішення
складено 25.01.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі за позовом   ОСОБА_1  до   ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 )  про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
          
У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адмінітративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) (далі НГУ) та просила:
- визнати протиправною відмову НГУ у зарахуванні на квартирний облік усіх членів родини померлого майора у відставці ОСОБА_2 , а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (дружину), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 (сина), та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_4 (доньку); 
- зобов`язати НГУ зарахувати усіх членів родини померлого майора у відставці ОСОБА_2 на квартирний облік за тим же порядковим номером в списку осіб, які користуються правом першочергового отримання приміщень, та в списку військовослужбовців, узятих на квартирний облік за місцем проходження служби для отримання житлової площі, що перебував і сам померлий у відставці ОСОБА_2 , а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (дружину), ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 (сина) та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_4 (доньку), шляхом винесення відповідного питання на розгляд житлово-побутової комісії НГУ.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянтка просила його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що   ОСОБА_1 з 15.12.2001 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 15.12.2001 року.
Відповідно до витягу із протоколу №12 від 10.12.2018 року засіданням житлово-побутової комісії НГУ ухвалено залишити на квартирній черзі майора запасу ОСОБА_2 , зі складом сім`ї 1 (одна) особа, та урахувати кількість членів сім`ї при отриманні житлової площі, згідно п.55 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов», затвердженого Постановою РМУ РСР № 470 від 11.12.1984 р. 
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5   ОСОБА_2 помер, про що 22 вересня 2022 р. складено відповідний актовий запис №9186.
09.02.2023 року НГУ листом №3/10/3-318, на звернення ОСОБА_1 щодо зарахування її та членів родини померлого ОСОБА_2 на квартирний облік, запропоновано надати повний пакет документів для винесення на розгляд житлово-побутової комісії питання про зарахування на квартирний облік, у зв`язку зі знищенням квартирних справ. 
09.06.2023 року НГУ листом від №3/10/3/-1320 відмовило заявниці у зарахуванні на квартирний облік, оскільки ОСОБА_1 разом із дітьми зареєстрована і проживає у АДРЕСА_2 , та згідно наданої копії технічного паспорта на дану квартиру було з`ясовано, що займана житлова площа повноцінно забезпечує житлові умови родини позивача (більше 6 метрів квадратних на кожного проживаючого), у зв`язку із чим відсутні підстави для зарахування до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. 
01.08.2023 року,  на повторне звернення   ОСОБА_1 , до якого було додано договір безоплатного користування майном від 01.04.2023 р., за умовами якого позивачка та її родина безоплатно користується лише однією кімнатою у квартирі АДРЕСА_3 , загальною площею 11 м.2., довідки, які підтверджують, що в квартирі зареєстровані та проживають внутрішньо переміщені особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , НГУ листом від №3/10/3/-1858 було повідомлено, що реєстрація  внутрішньо-переміщених осіб в квартирі АДРЕСА_3 не підтверджує факту їх проживання за вказаною адресою, а укладений договір найму не відповідає вимогам чинного законодавства. Водночас відповідачем вказано, що члени сім`ї загиблих військовослужбовців забезпечуються житловими приміщеннями, які разом з ним перебували на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
Вважаючи таку відмову протиправною, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що правом перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, користуються виключно ті члени сім`ї померлого громадянина, які до його смерті перебували разом з ним на квартирному обліку. 
Водночас, судом встановлено, що відповідно до витягу із протоколу №12 від 10.12.2018 року засідання житлово-побутової комісії НГУ ухвалено залишити на квартирній черзі майора запасу ОСОБА_2 , зі складом сім`ї 1 (одна) особа. При цьому, позивачкою до суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона, як дружина померлого ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 (син), ОСОБА_3 (донька), на момент смерті військовослужбовця перебували разом з ним на квартирному обліку у НГУ.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Спірні правовідносин регулюються Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991р. (далі - Закон №2011-XII), Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим Постановою КМУ від 03.08.2006 року №1081 (надалі - Порядок №1081), Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 06.09.2018 за №1020/32472 (надалі - Інструкція №380), Житловим кодексом України від 01 січня 1984 року. 
Закон №2011-ХІІ відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Питання щодо забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями врегульоване положеннями статті 12 Закону № 2011-ХІІ.
Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному КМУ.
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Особам, звільненим з військової служби і визнаним особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання обов`язків військової служби, або захворювання, одержаного під час проходження військової служби, жилі приміщення в населених пунктах, обраних ними для проживання з урахуванням встановленого порядку, надаються позачергово за рахунок військових формувань або органів виконавчої влади, в яких вони перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.
У разі смерті особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку на підставах, зазначених у абзаці першому цієї частини, яка відповідно до законодавства мала право на першочергове (позачергове) одержання житла, її сім`я зберігає право на одержання житла в тому самому порядку.
Затверджений відповідно статті 12 Закону №2011-ХІІ Порядок №1081 визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
Для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника).
До рапорту додаються:
довідки про реєстрацію місця проживання (перебування) військовослужбовця та членів його сім`ї, які потребують поліпшення житлових умов;
витяг з особової справи військовослужбовця про склад сім`ї;
довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих органах місцевих рад);
документи, що підтверджують право на першочергове та позачергове одержання житла, інші пільги.
Інші документи житлова комісія запитує у разі потреби через командира військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян.
Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.
У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік.
Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.
Військовослужбовці знімаються з обліку у разі поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла.
Відповідно до Порядку №1081, Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого Постановою КМУ від 26 червня 2013 року №450, та Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого Постановою КМУ від 02 вересня 2015 року №728, з метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.
Ця Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).
До членів сім`ї військовослужбовця належать особи, які внесені в особову справу військовослужбовця в порядку, визначеному Інструкцією з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 26 травня 2014 року №333, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 червня 2014 року за № 611/25388. Запис відомостей про зміни у складі сім`ї здійснюється у військовій частині за місцем зберігання особової справи, а особи, звільненої з військової служби в запас або відставку,- військовим комісаріатом.
Військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.
Житлові приміщення для постійного проживання та грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців та членів їх сімей, вирішуються за місцем проходження військової служби та перебування їх на обліку.
Для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах (далі - військова частина) утворюються житлові комісії (далі - житлова комісія військової частини).
Житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо:
взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею);
взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;
надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення;
зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;
внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;
перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва.
Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом (додаток 4), підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі.
Рішення об`єднаної житлової комісії затверджується командиром військової частини підрозділу, який відповідає за організацію роботи об`єднаної житлової комісії, та оголошується в наказі командиром військової частини за місцем проходження військової служби.
Для зарахування на облік військовослужбовець подає командиру військової частини рапорт, який реєструється у службі діловодства військової частини.
До рапорту додаються документи, передбачені Порядком №1081, а також витяг з послужного списку військовослужбовця.
Зазначені документи направляються командиром до житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) для прийняття рішення про зарахування на облік.
Житлова комісія військової частини (об`єднаної житлової комісії) у разі необхідності має право запитувати через командира військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян інші документи.
Вимагати від військовослужбовців та членів їх сімей інших, не передбачених законодавством, документів забороняється.
Житлова комісія військової частини (об`єднаної житлової комісії) протягом п`яти робочих днів після реєстрації рапорту військовослужбовця проводить перевірку житлових умов військовослужбовця та членів його сім`ї.
За результатами перевірки житлових умов військовослужбовця складається довідка про перевірку житлових умов (додаток 11).
Після проведення перевірки житлових умов військовослужбовця житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) на найближчому засіданні, але не пізніше ніж через місяць з дати реєстрації відповідного рапорту військовослужбовця, розглядає питання щодо зарахування військовослужбовця на облік.
На засіданні житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) має право бути присутнім військовослужбовець та члени його сім`ї, щодо яких приймається рішення.
За результатами розгляду житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про зарахування військовослужбовця та членів його сім`ї на облік або відмовляє у зарахуванні на облік із зазначенням обґрунтування такої відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Члени сімей, що перебували на обліку разом з військовослужбовцями, які загинули (померли), залишаються на обліку у військовій частині до отримання житла для постійного проживання.
Також, згідно ч.3   ст.40 Житлового Кодексу   у разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім`ї зберігається право подальшого перебування на обліку.
З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що правом перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, користуються виключно ті члени сім`ї померлого громадянина, які до його смерті перебували разом з ним на квартирному обліку.
Разом з тим, відповідно до витягу із протоколу №12 від 10.12.2018 року засіданням житлово-побутової комісії НГУ ухвалено рішення залишити на квартирній черзі майора запасу ОСОБА_2 зі складом сім`ї 1 (одна) особа, та урахувати кількість членів сім`ї при отриманні житлової площі. Згідно п.55 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов», затвердженого Постановою РМУ РСР № 470 від 11.12.1984 р.
          При цьому, матеріали справи не містять доказів щодо оскарження вказаного рішення, в тому числі у частині врахування кількості членів сім`ї при отриманні житлової площі.
          Відповідно до п.55 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов», затвердженого Постановою РМУ РСР №470 від 11.12.1984 р. жиле приміщення надається громадянинові на всіх членів сім`ї, які перебувають разом з ним на квартирному обліку, а також на дітей, що народилися після взяття його на облік, і на дружину (чоловіка), яка  пізніше вселилася  на  жилу площу, зайняту подружжям, що перебуває на обліку.
Якщо вселення дружини (чоловіка) на жилу площу подружжя, що перебуває на квартирному обліку, неможливе,  жиле  приміщення надається на  обох  з подружжя, крім випадків, коли дружина (чоловік), яка окремо проживає в даному населеному пункті чи в приміській зоні, не потребує поліпшення житлових умов.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні жодні докази того, що позивачка, як дружина померлого ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 (син), ОСОБА_3 (донька), на момент смерті військовослужбовця перебували разом з ним на квартирному обліку у НГУ.
Більш того, у матеріалах справи міститься довідка Обласного комітету Одеської обласної організації професійної спілки працівників пенсійного фонду України від 20 грудня 2022 року №82, в якій зазначено, що начальник управління внутрішнього аудиту ГУПФУ ОСОБА_1 на квартирному обліку не перебуває.
Колегія суддів враховує, що відповідно до витягу із протоколу №12 засіданням житлово-побутової комісії НГУ ухвалено залишити на квартирній черзі майора запасу ОСОБА_2 , зі складом сім`ї 1 (одна) особа, та урахувати кількість членів сім`ї при отриманні житлової площі. Проте, з матеріалів справи вбачається, що на момент смерті ОСОБА_2 , останній не отримав житлової площі, а залишився в черзі на квартирному обліку, водночас, урахування членів сім`ї можливе лише при фактичному отриманні житлової площі.
З наведеного вбачається, що оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , під час проходження військової служби, та постановки на квартирний облік ОСОБА_2 не перебували з ним на відповідному житловому обліку, у них, як у членів сім`ї  померлого, відсутні права на зарахування до цього обліку після смерті ОСОБА_2 .
Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта, що судом 1-ї інстанції зазначено іншу причину для відмови у зарахуванні членів родини померлого військовослужбовця на квартирний облік ніж відповідачем у оскарженій відмові, оскільки у абзаці третьому листа НГУ від 01.08.2023 року №3/10/3/-1858 також зазначено, що «члени сім`ї загиблих військовослужбовців забезпечуються житловими приміщеннями, які разом з ним перебували на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов».
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов правильного висновку щодо спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	А.В. Бойко    О.А. Шевчук