УХВАЛА
16 квітня 2024 року
м. Київ
справа № 489/620/19
провадження № 51-1983 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року щодо останнього,
установив:
відповідно до оскаржуваного судового рішення, 08 лютого 2024 року суд апеляційної інстанції постановив ухвалу, якою апеляційну скаргу прокурора задовольнив частково, змінив вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2023 року: виключив з мотивувальної частини рішення кваліфікуючу ознаку кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - за попередньою змовою групою осіб; призначив ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та звільнив, на підставі ч. 5 ст. 74 КК  України, засудженого від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків встановлених ст. 49 КК України; за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України призначив ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В іншій частині вирок залишив без зміни.
До Касаційного кримінального суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 на вказане судове рішення.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків з огляду на таке.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги визначено положеннями ст. 436 КПК України.
Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Вимоги захисника до суду касаційної інстанції про скасування ухвали апеляційного суду в одній частині та одночасне залишення вироку суду першої інстанції в іншій частині без зміни не узгоджуються із повноваженнями суду касаційної інстанції.
Крім того таке формулювання вимог є неконкретизованим та позбавляє можливості встановити дійсну позицію скаржника стосовно підстав розгляду оскаржуваного судового рішення судом касаційної інстанції.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.
Враховуючи наведене, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника необхідно залишити без руху, встановивши десятиденний строк з дня отримання скаржником копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захиснику необхідно підтвердити, що цей строк не пропущено.
Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року щодо останнього залишити без руху, установивши скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, у встановлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                 ОСОБА_6