ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 травня 2024 року
м. Київ
справа № 727/5718/21
провадження № 61-17976св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Парк Тауер», Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, виконавчий комітет Чернівецької міської ради, Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, Чернівецька міська рада,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду у складі колегії суддів: Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю., Одинака О. О., від 15 листопада 2023 року і виходив з наступного.
Короткий зміст заявлених позовних вимог
1.           У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОК «ЖБК «Парк Тауер», Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, виконавчого комітету Чернівецької міської ради, Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, Чернівецької міської ради про скасування дозволу на виконання будівельних робіт, скасування містобудівних умов та обмежень для проєктування об`єкта будівництва та знесення самочинного будівництва.
2.           Свої вимоги позивачка мотивувала тим, щона підставі державного акту на право власності на землю серії І-ЧВ № 003135 від 01 вересня 1997 року вона є власником земельної ділянки, площею 0,0805 га, а також розміщеного на ній триповерхового із мансардним поверхом садибного житлового будинку, загальною площею 573,30 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 .
3.           На суміжній земельній ділянці, кадастровий номер 7310136300:25:002:1091, площею 0,2252 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури за адресою: 
АДРЕСА_1 , відповідач ОК «ЖБК «Парк Тауер» розпочав будівництво багатоповерхового житлового будинку.
4.           Будівництво здійснювалося на підставі містобудівних умов та обмежень, для проєктування об`єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 », затвердженого наказом Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 13 серпня 2020 року № 718-МУО, та дозволу на виконання будівельних робіт № ЧВ 012201106541, виданого 06 листопада 2020 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради.
5.           Зазначала, що вказане будівництво здійснюється з порушенням державних будівельних норм, її прав та інтересів, як власника сусіднього житлового будинку та земельної ділянки. Також зауважувала, що забудовником ЖБК «Парк Тауер» не дотримано мінімальних відстаней від об`єкта будівництва до її земельної ділянки і житлового будинку, а саме порушено вимоги примітки 1 пункту 6.1.22 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій». Відповідно до пунктів 1, 2 містобудівних умов та обмежень гранично допустима висотність будинку, що будується ОК «ЖБК «Парк Тауер», складає 36,5 метрів, а поверховість - 8 поверхів. Відстань від нового будівництва до її земельної ділянки повинна складати не менше 15 м, а до найближчої стіни її будинку -   36,5 м.
6.           Позивачка зазначала, що фактично на сьогоднішній день відстань від нового будівництва до межі належної їй земельної ділянки становить 2,25 м, а відстань до найближчої стіни її житлового будинку - орієнтовно 8,70 м.
7.           З урахуванням викладеного,  ОСОБА_1 просила позов суд:
- визнати незаконним та скасувати дозвіл на виконання будівельних робіт 
від 06 листопада 2020 року № ЧВ 012201106541, виданий Інспекцією архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради ОК «ЖБК «Парк Тауер» на будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по                                       АДРЕСА_1 ;
- скасувати містобудівні умови та обмеження для проєктування об`єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення на 
АДРЕСА_1 », затверджені наказом Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради 
від 13 серпня 2020 року № 718-МО;
- зобов`язати ОК «ЖБК «Парк Тауер» знести за свій рахунок самочинне будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по 
АДРЕСА_2 .
Основний зміст та мотиви рішення суду першої інстанції
8.           Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. 
9.           Скасовано містобудівні умови та обмеження для проєктування об`єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення на 
АДРЕСА_2 », затверджені наказом Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради 
від 13 серпня 2020 року за № 718-МО. Визнано незаконним та скасовано дозвіл на виконання будівельних робіт від 06 листопада 2020 року № ЧВ 012201106541, виданий Інспекцією архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради ОК «ЖБК «Парк Тауер» на будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_2 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
10.        Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що  ОСОБА_1 є власником садибного житлового будинку та земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 . Відповідно до законодавства містобудівні умови та обмеження повинні містити вимоги щодо мінімально допустимих відстаней від об`єкта, що проєктується, до існуючих будинків та споруд. В оскаржуваних містобудівних умовах та обмеженнях не вказані відстані до існуючого суміжного садибного будинку, який належить ОСОБА_1 , з врахуванням вимог ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій». Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані ОК ЖБК «Парк Тауер» з порушенням, а тому підлягають скасуванню. 
11.        Враховуючи той факт, що суд дійшов висновку про необхідність скасування містобудівних умов та обмежень, на підставі яких розроблялась проєктна документація, а в подальшому видавався дозвіл на виконання будівельних робіт, наявні підстави і для скасування дозволу на виконання будівельних робіт від 06 листопада 2020 року № ЧВ 012201106541, що виданий Інспекцією архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради 
ОК «ЖБК «Парк Тауер» на будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по 
АДРЕСА_1 .
12.        Водночас суд першої інстанції дійшов до висновку, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Відповідно до висновку № 06 від 18 січня 2023 року судової будівельно-технічної експертизи проведення перебудови об`єкта незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_2 у відповідності до норм ДБН можливе після виконання відповідної проєктної та дозвільної документації у відповідності вимог до ДБН А.2.2-3:2014 та нормативних актів у сфері містобудування, організаціями та кваліфікованими робітниками, що мають право проводити діяльність в сферах проєктування та будівництва, з ретельним дотриманням будівельних технологій та техніки безпеки. 
Основний зміст та мотиви постанови суду апеляційної інстанції
13.        Постановою Чернівецького апеляційного суду від 15 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОК «ЖБК «Парк Тауер» задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 вересня 2023 року у частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог  ОСОБА_1 відмовлено. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
14.        Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернулася з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, виконавчого комітету Чернівецької міської ради, Чернівецької міської ради, як до неналежних відповідачів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , пред`явленого до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, виконавчого комітету Чернівецької міської ради, Чернівецької міської ради про скасування містобудівних умов та обмежень.
15.        Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради діяв в межах своєї компетенції та у відповідності до вимог законодавства, оскільки наміри забудови земельної ділянки, а саме будівництво багатоквартирного житлового будинку, відповідали цільовому призначенню земельної ділянки, яка відноситься до категорії земель громадської забудови. Підстави для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень були відсутні. Позивачкою не доведено порушення її прав оскаржуваними містобудівними умовами та обмеженнями, оскільки вони не встановлюють для позивачки будь-яких прав та обов`язків, а тому не можуть безпосередньо порушувати її законні права та/або інтереси.
16.        Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , пред`явленого до Чернівецької міської ради, виконавчого комітету Чернівецької міської ради, Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської радипро визнання незаконним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт, з підстав пред`явлення його до неналежних відповідачів. Вказано, що не надано доказів, що відповідачі вчиняли неправомірні дії та приймали рішення щодо надання оспорюваного дозволу на виконання будівельних робіт. 
17.        При вирішенні позовної вимоги про визнання незаконним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт, пред`явленої до ОК «ЖБК «Парк Тауер» та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради апеляційний суд виходив з того, що позивачкою не надано доказів порушення її законних прав чи інтересів в результаті видачі Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради дозволу на виконання будівельних робіт № ЧВ 012201106541 від 
06 листопада 2020 року. Вказано, що проведення будівельних робіт замовником з відхиленням від проєктних рішень саме по собі не свідчить про порушення прав позивачки таким будівництвом чи про наявність будь-яких порушень в діях державної архітектурно-будівельної інспекції під час проведення реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт та не може слугувати підставою для скасування такого повідомлення про початок виконання будівельних робіт. 
Узагальнені доводи касаційної скарги
18.        13 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Чернівецького апеляційного суду від 15 листопада 2023 року, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
19.        Підставами касаційного оскарження вказаної постанови апеляційного суду заявниця зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 521/4789/17, від 14 лютого 2022 року у справі № 826/1606/17, від25 травня 2022 року у справі 
№ 826/4181/17, від 07 вересня 2022 року у справі № 620/6024/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої 
статті 389 ЦПК України).
20.         ОСОБА_1 вважає, що судом апеляційної інстанції не досліджено докази у справі, зокрема висновок судової будівельно-технічної експертизи, письмові роз`яснення профільних інститутів проєктування щодо дотримання ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій». Апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що положення ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» поширюються тільки на планування територій нових кварталів із периметральною забудовою та квартали садибної забудови, що зберігається. Забудовник ОК «ЖБК «Парк Тауер» здійснює нове будівництво багатоквартирного будинку на земельній ділянці, на якій ніколи не було багатоквартирної забудови, навпаки, на суміжних ділянках знаходяться будинки садибного типу. Зазначає, що знаходження її будинку у зоні Ж-3 жодним чином не свідчить, що її будинок не зберігається (підлягає знесенню), і наявність цієї забудови, як і присадибної земельної ділянки, не враховується при плануванні нової багатоповерхової забудови. Під час вирішення спору апеляційний суд не врахував цільове призначення належної їй земельної ділянки.
21.        Заявниця стверджує, що нова запроєктована забудова повинна здійснюватися з дотриманням державних будівельних норм щодо нормативних відстаней (розривів) між різними видами (типами) будинків, визначених 
ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій». 
22.        Доводи касаційної скарги зводяться до того, що позовні вимоги заявлено до належних відповідачів, а тому апеляційний суд у своєму судовому рішенні безпідставно визнав відповідачів неналежними.
23.        Заявниця стверджує, що її права безумовно порушені, оскільки будівництво багатоквартирного будинку здійснюється з грубим порушенням державних будівельних норм, зокрема щодо мінімальних відстаней до належного їй будинку та земельної ділянки. Зведення багатоповерхового будинку впритул до належного їй будинку буде порушувати інсоляцію (освітлення сонцем), може призвести до руйнування належного їй будинку внаслідок проведення будівельних робіт. 
24.        Також заявниця вказує, що вона зверталася до Інспекції ДАБК Чернівецької міської ради з проханням провести позапланову перевірку будівництва щодо дотримання забудовником вимог ДБН, однак на засіданні комісії було вирішено провести перевірку тільки у частині дотримання протипожежних відстаней від об`єкта будівництва до належного їй будинку, а в частині дотримання вимог ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» у перевірці було відмовлено.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
25.        Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі № 727/5718/21.
26.        Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2024року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
27.        У поданому відзиві на касаційну скаргу ОК «ЖБК «Парк Тауер» вказує, що оскаржувана постанова апеляційного суду прийнята на законних підставах, а доводи касаційної скарги не спростовують правильних по суті висновків апеляційного суду. Вказує, що вимоги ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» стосуються виключно тих випадків, коли плануються нові квартали на відповідних територіях та які будуть розміщуватися суміжно з кварталами садибної забудови. Відповідно до містобудівної документації «Коригування генерального плану міста Чернівці», яка затверджена рішенням 48 сесії міської ради VI скликання від 27 березня 2014 року № 1171 та в складі якої розроблено план зонування території міста, поруч із земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні квартали житлової садибної забудови, що зберігаються. Компетентними органами порушень при будівництві не виявлено.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
28.         ОСОБА_1 є власницею садибного житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0805 га, кадастровий номер 7310136300:25:002:1072, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: 
АДРЕСА_1 .
29.        На суміжній земельній ділянці кадастровий номер 7310136300:25:002:1091, площею 0,2252 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури за адресою: 
АДРЕСА_1 , відповідачем ОК «ЖБК «Парк Тауер» запроєктовано та ведеться будівництво багатоповерхового житлового будинку.
30.        Відповідно до пунктів 1, 2 Містобудівних умов та обмежень поверховість будинку складає 8 поверхів, а його висота - 36,5 м.
31.        Будівництво здійснюється на підставі містобудівних умов та обмежень для проєктування об`єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 », затверджених наказом Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 13 серпня 2020 року № 718-МУО, та дозволу на виконання будівельних робіт № ЧВ 012201106541, виданого 06 листопада 2020 року Інспекцією ДАБК Чернівецької міської ради.
32.        Відповідно до висновку № 06 судової будівельно-технічної експертизи 
від 18 січня 2023 року, призначеної ухвалою суду від 27 липня 2022 року, відстань від об`єкта будівництва по АДРЕСА_2 до земельної ділянки ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 складає 2,25 м, а найменша відстань до стіни її ж садибного житлового будинку - 8,65 м-8,70 м-8,73 м.
33.        При будівництві багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по                                          АДРЕСА_1 не дотримано вимоги примітки 1 п. 6.1.22 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» (відстань до меж земельної ділянки садибного будинку не менше 15 м, до стіни найближчого садибного будинку - не менше висоти будинку, що зводиться).
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
34.        Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
35.        Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.
36.        Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
37.        Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
38.        За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
39.        Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
40.        Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
41.        Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. 
42.        Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
43.        Встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
44.        Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 200/8461/15-ц).
45.        З урахуванням вказаного визначення позивачем у позові складу сторін у справі має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.
46.        Суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню.
47.        Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
48.        Скасовуючи рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог щодо скасування містобудівних умов та обмежень, скасування дозволу на виконання будівельних робіт, з підстав пред`явлення їх до неналежних відповідачів, апеляційний суд виходив з того, що Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, виконавчий комітет Чернівецької міської ради, Чернівецька міська рада не є належними відповідачами за вимогами щодо скасування містобудівних умов та обмежень, а Чернівецька міська рада, виконавчий комітет Чернівецької міської ради, Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради є неналежними відповідачами за вимогами щодо скасування дозволу на виконання будівельних робіт.
49.        Позивачкою у цій справі було заявлено три позовні вимоги: 
- визнання незаконним та скасувати дозволу на виконання будівельних робіт 
від 06 листопада 2020 року № ЧВ 012201106541, що виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради ОК «Житлово-будівельний кооператив «Парк Тауер» (ЄДРПОУ 43147095) на будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1;
- скасування містобудівних умов та обмежень для проєктування об`єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення на 
АДРЕСА_2 », затверджених наказом Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради 
від 13 серпня 2020 року за № 718-МО;
- зобов`язання обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Парк Тауер» знести за свій рахунок самочинне будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_2 .
50.        Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог позивачкою було визначено відповідачів: ОК «ЖБК «Парк Тауер», Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, виконавчий комітет Чернівецької міської ради, Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, Чернівецька міська рада. 
51.        Щодо скасування містобудівних умов і обмежень, то вимога була пред`явлена позивачкою до органу, який їх надав - Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради (правонаступник Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин), ОК «ЖБК«Парк Тауер» - їх замовника, Чернівецької міської ради - до компетенції якої належить  затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій. 
52.        Щодо скасування дозволу на виконання будівельних робіт, така вимога була пред`явлена позивачкою до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, як органу державного архітектурно-будівельного контролю,який надав такий дозвіл, ОК «ЖБК «Парк Тауер» - замовника будівництва.
53.        Апеляційний суд дійшов передчасного про неналежність відповідачів у цій справі, достатнім чином не мотивував своїх висновків, формально відмовивши у задоволенні позовних вимог, не визначивши тих відповідачів, які, на думку суду, мають вважатися належними. 
54.        Апеляційний суд послався на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 31 березня 2021 року у справі № 463/4616/18, від 15 лютого 
2021 року у справі № 761/22108/16-ц та від 24 березня 2021 року у справі 1316/364/12, які слід визнати нерелевантними до спірних правовідносин.
55.        При вирішенні спору суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки поданим позивачкою доказам з урахуванням заявлених позовних вимог, зокрема висновку № 06 судової будівельно-технічної експертизи 
від 18 січня 2023 року, призначеної ухвалою суду від 27 липня 2022 року, не надав відповіді на ключові питання, поставлені учасниками справи щодо дотримання при будівництві багатоквартирного будинку вимог ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій».
56.        Згідно з частинами третьою, четвертою статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
57.        Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
58.        Відповідно до частин другої, третьої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб чи завдати шкоди довкіллю. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
59.        Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
60.        Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (частини перша-п?ята статті 319 ЦК України).
61.        Згідно з частиною першою статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.
62.        Відповідно до статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому шкоди.
63.        Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. 
64.        У відповідності до частини першої статті 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).
65.        Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше (стаття 104 ЗК України).
66.        Відповідно до пункту 8 частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
67.        Згідно з пунктом 7 частини п`ятої  статті 29  Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження містять мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проєктується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд.
68.        Відповідно до статті 5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути ураховані законні інтереси та вимоги власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.
69.        Згідно зі  статтею 26 Закону України «Про архітектурну діяльність» архітектор, інші проєктувальники, які здійснюють роботи по створенню об`єктів архітектури, зобов`язані не порушувати під час проєктування, організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси власників і користувачів будинків і споруд, прилеглих до ділянки забудови.
70.        Відповідно до ста 27 Закону України «Про архітектурну діяльність» замовники та підрядники під час створення об`єкта архітектури зобов`язані: не порушувати під час організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси користувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд, відшкодовувати завдані їм збитки відповідно до закону: не включати до завдання на проєктування вимог, що суперечать вимогам законодавства України, затвердженій містобудівній документації, державним нормам, стандартам і правилам.
71.        При зверненні до суду з цим позовом позивачка мотивувала свої вимоги тим, що спірне будівництво здійснюється з порушенням державних будівельних норм, її прав та інтересів, як власника сусіднього житлового будинку та земельної ділянки, порушені. Зауважувала, що забудовником ОК «ЖБК «Парк Тауер» не дотримано мінімальних відстаней від об`єкта будівництва до її земельної ділянки і до її житлового будинку, а саме порушено вимоги примітки 1 пункту 6.1.22 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій». 
72.        Апеляційний суд не надав оцінки відповідності містобудівних умов та обмежень для проєктування об`єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_1 », які затверджені наказом Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 13 серпня 2020 року за 
№ 718-МО, вказаним ДБН Б.2.2-12:2019, а також не надав оцінки правомірності дозволу на виконання будівельних робіт від 06 листопада 2020 року 
№ ЧВ 012201106541, виданого Інспекцією архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Парк Тауер».
73.        Під час вирішення спору апеляційним судом не було враховано, що 
ОСОБА_1 є власницею садибного житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0805 га, кадастровий номер 7310136300:25:002:1072 за адресою: 
АДРЕСА_1 , і звернулася до суду за захистом права власності.
74.        Під час вирішення спору, апеляційним судом не враховано, що цільове призначення земельної ділянки, яка належить позивачці, не змінювалося.
75.        Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2023 року у справі 
№ 600/3900/21-а (провадження № К/990/9342/22), погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, виходив з того, що рішення 48 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 27 березня 2014 року № 1171 «Про затвердження містобудівної документації «Коригування генерального плану міста Чернівців» у частині поміщення земельної ділянки площею 0,0805 га по АДРЕСА_1 в зону багатоповерхової квартирної житлової та громадської забудови з буквено-цифровим індексом Ж-3, не змінює цільового призначення належної позивачці земельної ділянки, та не перешкоджає                ОСОБА_1 використовувати її за таким цільовим призначенням. 
76.        Позивачка зазначала, що фактично відстань від нового будівництва до межі належної їй земельної ділянки становить 2,25 м, а відстань до найближчої стіни її житлового будинку - орієнтовно 8,70 м, що не відповідає ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій».
77.        Апеляційний суд ухилився від надання оцінки усім доводами позивачки щодо порушення її права власності, формально відмовив у задоволенні двох позовних вимог, які були вирішені по суті судом першої інстанції.
78.        Згідно з вимогами частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
79.        У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.
80.        Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. 
81.        Колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для апеляційного перегляду справи, повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
82.        Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу у розумний строк з додержанням вимог матеріального і процесуального права, дослідити та належним чином оцінити докази (зокрема висновки експертів), на які сторони посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, надати правову оцінку доводам і запереченням сторін спору.
83.        Судові витрати сторін спору підлягають розподілу за результатами вирішення спору по суті.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
2.           Постанову Чернівецького апеляційного суду від 15 листопада 2023 року скасувати.  Справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий | Є. В. Синельников
Судді | О. В. Білоконь          О. М. Осіян           Н. Ю. Сакара
| В. В. Шипович