ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

15 квітня 2024 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 733/1868/23
Головуючий у першій інстанції – Карапиш Т. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/597/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                            головуючого-судді: Онищенко О.І.
                           суддів:  Висоцької О.Є., Мамонової О.Є,
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 
Відповідач: ОСОБА_1 
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на  рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (суддя Карапиш Т.В.), ухвалене у м. Ічня о 10 годині 30 хвилин, повний текст рішення виготовлено 02 лютого 2024 року.
                              В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29 жовтня 2021 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Бізнес Позика» Договір про надання кредиту №330821-КС-002, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальнику кредит в розмірі 40 000 грн строком на 24 тижні – до 14 квітня 2022 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом в розмірі 0.86513750% в день (фіксована ставка), із сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 6000 грн. Договір був укладений в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця – https://bizpozyka.com/. Заборгованість по кредиту станом на 02 листопада 2023 року складає 101 184,14 грн, з яких: заборгованість за отриманим тілом кредиту – 40 000 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом – 55 184,14 грн; заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту – 6000 грн. Добровільно відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання по сплаті кредиту, тому позивач і звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.
Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 330821-КС-002 від 28.10.2021 року в розмірі 101 184, 14 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 40 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах – 55 184,14 грн; суми прострочених платежів за комісією – 6000,00 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147,20 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що договір про надання кредиту був укладений в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору про надання кредиту № 330821-КС-002 від 28.10.2021 року, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та в подальшому відповідно до умов кредитного договору, 29.10.2021 року кредитодавець – ТОВ «Бізнес Позика» здійснив перерахунок ОСОБА_1 на карту НОМЕР_1 у розмірі 40000,00 грн двома платежами по 20000,00 грн. Зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 не виконав, доказів погашення заборгованості суду не надав. Відповідач не надав суду належних, переконливих та достатніх доказів на спростування позовних вимог. Тому вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 101 184,14 грн ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наполягає на тому, що ніякого договору № 330821-КС-002 від 28 жовтня 2021 року про надання кредиту він не погоджував і не підписував ані в паперовій формі, ані в електронній, а в матеріалах справи відсутні докази електронного підписання кредитного договору. Відтак нарахування відсотків та комісії за договором № 330821-КС-002 від 28 жовтня 2021 року про надання кредиту є незаконним та необгрунтованим. Відповідач вважає недостовірним доказ – візуальну форму послідовності дій щодо укладення договору, оскільки по суті це є просто таблиця, створена позивачем у односторонній спосіб, вона не містить жодних підтверджень, що була згенерована в телекомунікаційній системі позивача, не містить автоматичних водяних знаків, часу та дати формування і жодним чином не підтверджує факту надсилання одноразового ідентифікатора відповідачем у систему позивача і відповідно факту підписання кредитного договору. За доводами ОСОБА_1 , позивачем не надано електронних доказів  про факт направлення відповідачу та факт направлення відповідачем у відповідь будь-яких комбінацій цифр та букв: немає жодного згенерованого з системи протоколу електронного підписання договору, немає доказів направлення смс відповідачу, доказу направлення одноразового ідентифікатора G-7567 відповідачем. Також відповідач вказує, що з виписки по рахунку за 29 жовтня 2021 року вбачається наявність двох платежів по 20 000 грн, а в графі деталі операції указано «CASH2CARD P2PCREDIT», але надходження цих сум не підтверджує факт підписання договору кредиту. ОСОБА_1 звертає увагу, що укладення кредитних договорів не може вчинятися конклюдентно, а сплата ним 3300 грн не підтверджує факт укладення кредитного договору.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. 
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
За приписами ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
По справі встановлено, що 28 жовтня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №330821-КС-002 про надання кредиту, за умовами якого останньому надано грошові кошти в розмірі 40 000 грн строком на 24 тижні до 14 квітня 2022 року, з фіксованою процентною ставкою 0,86513750% в день, комісією за надання кредиту 6 000 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту – 87 960 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3590,28% (п.1 договору) (а.с.17-18).
Пунктом 2 вказаного кредитного договору сторони передбачили, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів.
Зазначений кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - вебсайту https://my.bizpozyka.com/, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Бізнес Позика».
Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання споживчих кредитів, які розміщені на сайті товариства (а.с.26-35). Підписанням цього договору позичальник підтвердив, що отримав примірник Правил (у формі електронного документа).
Кредитний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-7567, про що свідчить п.15 договору – юридична адреса та реквізити сторін.
29 жовтня 2021 року на підставі договору №41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) та про інформаційнонологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» та ТОВ «БізПозика», на вказану позичальником картку НОМЕР_1 перераховано грошові кошти двома сумами по 20 000 грн, що підтверджується довідками, виданими 11 листопада 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Елаєнс», та відомостями АТ «Універсал Банк» про рух коштів по картці клієнта ОСОБА_1 (а.с.25, 25 зворот, 104). 
З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 03 листопада 2023 року загальний розмір заборгованості, нарахованої позивачем, становить 101 184,14 грн, з яких: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 40 000 грн, суми прострочених платежів по процентах – 55 184,14 грн, суми прострочених платежів за комісією – 6 000 грн (а.с.9-14).
ОСОБА_1 на виконання умов кредитного договору здійснив часткову оплату кредиту на загальну суму 3 300 грн.
У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18).
Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою "текстуальної" недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах "нікчемний", "є недійсним".
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (частина друга статті 1055 ЦК України).
Тобто, правовим наслідком недодержання письмової форми кредитного договору є його нікчемність.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд першої інстанції встановив фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, правильно застосував норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що договір про надання кредиту підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами 28 жовтня 2021 року правочину. 
Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20) від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20 (провадження № 61-154св21). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не погоджував умов договору про надання кредиту і не підписував його в жодній формі, спростовуються матеріалами справи.
Так, в анкеті клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 надав відомості, які його ідентифікують, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, адреса реєстрації і проживання, ідентифікаційний номер, місце і дату народження, паспортні дані, електронну адресу, фінансовий номер телефону, номер банківської картки для перерахунку коштів - НОМЕР_1 (а.с.24 зворот). На вказаний позичальником номер телефону кредитодавцем було направлено смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором G-7613, за допомогою якого ОСОБА_1 підписав Договір №330821-КС-002 про надання кредиту в електронній формі. При цьому кошти були перераховано саме на вказаний позичальником номер рахунку.
Відповідно до п.п.7, 10 вказаного договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватися їх, та, відповідно, укладає договір. Підписанням цього договору позичальник підтверджує, що до укладення договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено законодавством України, зокрема передбачену ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, частиною другою ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також примірник Правил (у формі електронного документа), що розміщені на сайті кредитодавця.
Також на підтвердження укладення кредитного договору позивачем було надано візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту №330821-КС-002 від 28 жовтня 2021 року в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на сайті www.my.bizpozyka.com, в якій конкретизовано час вчинення, опис дії та її виконавця (а.с.23-24).
За змістом ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».
На існування між сторонами кредитних правовідносин, а також ознайомлення з умовами договору вказує також і часткове виконання позичальником свого обов`язку у вигляді здійснення платежів.
Вказаний договір або його окремі положення недійсними не визнано, отже умови договору є обов`язковими для виконання позичальником.
Зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника підтверджено довідками ТОВ Фінансова компанія «Елаєнс», а також виписками по банківській картці ОСОБА_1 . Хоча у виписці не зазначено, що кошти надійшли саме на виконання умов Договору №330821-КС-002 від 28 жовтня 2021 року, однак вбачається, що це саме кредитні кошти. У той же час у довідках ТОВ Фінансова компанія «Елаєнс» зазначено призначення платежу: перерах.коштів ОСОБА_1 згідно до кредитного договору №330821-КС-002 від 28 жовтня 2021 року.
Суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів, рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права.  
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків  суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                   П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але  може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                                             Судді: